Oratoris de Nadal; Música de nadal, per Lluís M. Millet; La universalitat de les nadales, per Xavier Montsalvatge; Els concerts nadalencs de l'Orfeó Català; Un compositor català del s. XVIII: Josep Antoni Martí ; La cançó popular nadalenca; El meu punt i final, per Lluís Maria Millet; Orfeó Català: notícies; Carta de Pau Casals a Lluís M. Millet felicitant-lo pel 75è aniversari de l'Orfeó Català; Teresa Berganza; Noticias y comentarios; Concursos y festivales: Arezzo, Budapest; Joan Arnau; Enric Morera. Per lo biografio d'un gran impulsiu; Los conciertos; Vida musical; Discos: Nadales per a cor i cobla; Guia de conciertos
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Como un t>Ígno consa~rado pn~cio~H::.imo por el uso del tiempo Practicar el apo~rn clel vino t'S inventar un idioma que sc afirma en una modulación ,·odlica signifil'atÍH: JJel)ei' es un h:nguaje que t'~:duyc beber nos transmil<' sílllbolos útiles de intención lnunnna . cualquier o tm mot! ulnei6u ,oc8lic! Pacto, Hito, .lmanw11L0, Palabra. Ofrenda , Hospitaliuad. Olivella Francisèo Olivc11a Vilafranca del Panadé~ BON NADAL! (219] 3 Ol{AT()RI S DE NADAL Enguany formen part del concert nadalenc de l'Orfeó Català dos fn¡ ments de l'oratori El pessebre de Pau Casals. Després d'haver portat¡ dos hemisferis elmi!'satge de benaurança, aquesta música nascuda de l'en~ rament torna al seu terrer: per' ell havia nascut i era jJer a ell, sobretot,, gran missatge que ha pres tanta ,·olada. Els qui vam sentir l'oratori qu: l'Orfeó Català en donava la primera audició a Assís, l'any 1962, no ohlil rem l'emoció d'aquells dics dins l'església de San Rufina de la ciutat 1. sant pessebrista, on encara el paisatge i les cases serven l'aire i l'aw secs i amables, com una pen·i,·ència del senyor sant Francesc i eb i: frares. Com se'ns fa present l'audició immediata -dos dies després- a:·~ glésia de la Santa Croce de Florència, on els cants ressonaven entre. marbres nobles dels al tars i les tombes glorioses; l'església que recentm. hem vist deyastada per les aigües que han malmès la ciutat dels arlbli· pintors i escultors del Naixement, i, sobretot, la ciutat de l'alt poeta de' cristiandat que sabia ajuntar primer que ningú i com ningú no ho ha fet• més l'amor del seràfic Francesc amb el culte de la Mare de Déu i la hUJL nitat i la pobresa del Nadal en la sobrietat exquisida de les seves immorti. tercines. Pel setembre passat tornàvem a escoltar El pessebre de Pau Casab la volta majestuosa i escarida del monestir de Sant :\Iiquel de Cuix... a: que recobra els monjos i les campanes. La \'CU dels cantaires barceloc dient els mots i la música nascuda per a ells en aquelles terres encara ca~ lanes, a la porta de França, refermava el missatge. I ens augmentava e desig de sentir justament a Barcelona aquests mots que ara -massa poc;hi comencen a arribar. En el nostre breu periple d'El pessebre tornarem al Palau de la Músia; Catalana, però només com si travessés els vidres la llum de l'estel i resS~U enfor'a el cant de glòria. Caldrà esperar que en anys vinents, però alit ens arribaran el text i la música completa amb tota Ja tendresa i la fortitt: que duu. Potser serà un dol que els dos fragments se'ns ajuntin en un pro¡:ra::: tan divers com solen ésser els de les cançons nadalenques i arribem a pt:ê:' la noció que sentim dos fragments només d'un oratori llarg i ambiciós: ( els que ara ja no s'escriuen i com tan sols el podia escriure en el nostre tem~ un músic de l'edat i els coneixements de Pau Casals girant-se a una èpoa més propícia als complicats muntatges corals i simfònics. Per damunt l tota reminiscència i de tot altre afany, el seu Pessebre té el sentit de la pllcida humilitat de l'adoració cristiana-nadalenca i a vegades a través de cançó tradicional que hi és glossada en la música o la lletra. Sempre que ens referim a la lletra de tantes de les composicions cata~ sobretot les lligades amb qualseYol aspecte de la nostra devoció cristia:.. 4 [220] I 1 ens surt el nom gloriós dc mossèn Jacint Verdaguer. I ara l'esmentem com a autor d'un quadret escènic que no arriba a constituir un oratori i que fou presentat al Teatre Tívoli l'any 1901, amb música del mestre Morera. Però t.1111 bé pels ,·ersos del conjunt Pastors i reis, part del qual ha servit com a fr'l lletra dc cançons d'altres compositors que han sen·at el rastre de la música r.e. ~utòctona tan ajudada pel gran poeta de la illustre \'ena popular. Remarquem la composició d'Antoni Pérez ?>1oya, que l'Orfeó Català donava el 1922 ¡abasta el fragment subtitulat Ca11ç6 dels pastors. El text complet apareix din; el yoJum jesús Inja11t, publicat el r8go. Així el veiem coetani del de La nil de S ada/, compost per un dels conspicus deixebles de Verdaguer, Francesc Casas i Amigó, que morí summament jo,·e. Sobre els \'ersos delicats i pietosos del poeta del Vallès el mestre Lamote de Grignon crea\·a un veritable oratori per a cor i orquestra que no podrà ésser comparat amb cap altre fins que arribarà El pessebre. L'Orfeó Català l'estrenava l'any 1902. No fa gaires anys que el tornàvem a escoltar ~mb plaer, rediviu en uns concerts de la Capella Clàssica Polifònica. També és de pulcra ascendència ,·erdagueria na el text de la Cantata de Xadal del poeta Manuel Bertran i Oriola : per bé que es supera amb la concisió dels cants i la intenció global i transcenden t de l'Eucaristia, per la e;; qual es converteix en un dels més personals poemes nadalencs. Ha esperat la música no tant com els altres aHudits, i la hi ha donada el mestre Pérez Simó d'una manera ben adient i el cantà l'Orfeó Gracienc. En el text de l'oratori d'EL pesscb.rc el poeta també es situa dins l'escola de la tradició; sense que Verdaguer s'hi faci sempre tan present, l'autor ha recordat en part les maneres de Carner i de Cuerau de Liost, i les formes c:xpressives i intencionade s de Sagarra en el Poema de Xadal, tan admirat: un text ben apte per a la declamació i eu can\'Ï poc propici per a esdevenir un oratori. Però de fet el110ema de Joan Ala,•edra resta volgudamen t modest sota la música que ha dc prendre amples volades més enllà de la cançó popubr fins a acostar-se a la grandesa dc la música simfònica orquestral, com els oratoris clàssics o els simfonistes romàntics. Deu ésser la planeta de moltes obres que es disperseu en fragments i tan 'Ols alguns d'aquests perdurin amb constància. Abans que Barcelona el pugui escoltar tot sencer, ja se'n destrien dos, sens dubte els més significatius • exceHents. Així i tot seguirem desitjant que ens arribi amb tota la intenció i extensió. Perquè en veritat calia demanar una certa ambició a la música nadalenca catalana, de tants anys limitada a Ics cançons populars i tradicionals, àdhuc amb aportacions d'altres països, i amb harmonitzacions que volgudament les servaven dins aquells Hmits. Com altres ,·egades demanaríem alllbici6 en els poetes i els músics; ambició i collaboració, no tan sols amb vi.~tes al cant popular sinó a la grandesa i a l'apostolat uni,·ersal dels purs sentiments de Xadal, o inspirats en el gran missatge d'aquests dies que adés amarava els poetes genials i els modestos perquè se'n servissin els compositors preclars. I esmentem els grans oratoris de Haendel, Bach, Berlioz i d'altres que també ens arribaven fa molt de temps per les veus de l'Orfeó Català. OSVALD CARDOXA [221] 5 MÚSICA DE NADAL Música inefablement ingènua i pura hauria d'ésser la de Nadal, és a dir, música sense c•ripells inútils que amaguessin la seva essència feta de puresa, però també sense la pretensió d'una estudiada ingenuïtat. Vull dir sincerament inefable i pura, amalgamada amb ingenuïtat d'infant. Que arranqués del fons de l'ànima. Almenys, aquesta hauria d'ésser. em sembla, la intenció dels compositors en acostarse al misteri nadalenc, que a tots ens amoroseix l'ànima i el rostre i aclareix els sentiments, subtilitzan_t-los i purifirant-los. LLUÍS MARIA MILLET NADALA, CANÇÚ ETERNA ... En la gran diada de Nadal, el jorn més meravellós de l'any, que ens porta sempre l'esperança d'una vida millor i ens fa més vh·a la presència del Fill de Déu fet home, tots sentim la necessitat de manifestar la nostra joia, el nostre amor a Déu i al proïsme. Endebades cerquem unes paraules satisfac. tòdes en el nostre llenguatge de cada dia.. . Ens en cal un de millor... Aleshores cantem ... Cantem tots, aquestes cançons simples, pures, eternes. Que ens donen joia, perquè tornem a ser una mica infants. Que ens emocionen, perquè ara ens sentim més bons. Que ens porten el record d'altres. Nadals viscuts en la companyia d'éssers volguts i que ara ja no són amb nosaltres. Beneït sia el Nadal, beneïts els homes de bona voluntat! RAFAEL FERRER LA UNIVERSALITAT DE LES NADALES No crec que cap cançó es mantingui més viva que la nadalenca. Sense necessitat de 6 (2221 fomentar la seva divulgació i al marge d!l! estudis musicològics que a tot el món li¡ porten a cap per classificar i analitzar 15! nadales, aquestes tonades d'una tendrtS~ i alegria infinites ens s6n familiars a tots. Les cantem o les sentim cantar com unn tl$ ~onàn.cia unàgica d'uns sentiments inex. pressables d'altra manera, tangibles grlcies al misteri d'unes veus que en la nost:J llengua i parlant-nos de les nostres tm cions religioses, ens aproximen de re~ a cadències llunyanes, fins i tot remotes. No és rar que ens commogui un can~ e~ talana amb igual poder de captació i ecautament que una nadala bavaresa, oo Alps, austríaca, polonesa, irlandesa o ca denca. Arreu on es celebra la Nativitat, la fesll ba estat cantada amb accents comprensible; i emotius per tots els ,homes de qualmcl latitud. ¿Podríem trobar una manifestaci: espiritual que ens unís a tots més au~ titament? XAVIER MOI'\TSAI.\'AlQ LA POPULARITAT DE LA CANÇÓ NADALENCA ::ii la cançó ¡>opular encomana les més CI} bles sensacions a les ànimes delicades, cançó popular de Nadal, amb la seva autèDtica religiositat, el seu intens misticl51tt, l'alegria que porta i la tendresa dels Sc:! personatges, ens fa sentir la més pro~odl de les emocions. Cantar cançons de 'i~ és donar una mica la nostra pròpia ànUJll. és llançar als quatre vents la joia que Jl<l· tem en el cor i que els nostres llavis arV prou feines sabrien reproduu· si no tinguer sin al seu abast aquestes gracioses, tendres. evocadores i sempre delicioses melodies. En aquest temps de Nadal cal cantar lc! cançons del pessebre, del rabadà, de la lD re i de l'Infant, i així ho fan tots ds«· feons de la terra sense que en falli ni P sense que ni un se n'escapi. La caritat d'una cançó de Nadal és un ¡J!t' DOS NOUS DISCOS <ent que ~·nt.traPix molt en dintre. qut> hom s:1p ::tunrdar J. J. LLONGCERF.S I quan Jesús és nat, ¿qui no cantarà, per gota cristià que sigui? Si fins l'home més enfangat en els dalers del món sent una rialleta en la seva ànima I Si tot riu i plora d'alegria! Un alè misteriós passa per l'aire, que fa abaixar les altíssimes torres de l'orgull, que fa redreçar tot el més humil de la terra, i el gros i el xic tol es troba en l'uníson de la dignitat igualadora de coses creades per la mateixa bondat de Déu. No hi ha gran ni petit davant del miracle de Nadal, davant de la simplicitat absoluta de Déu. Déu immens fet un nin, propter nostram salutem. Oh, canta, poble; canteu, infants ! Que canti tot el més humil de la terra, perquè ja no hi ba res, per petit que sigui, que no sigui digne de la divinitat! I tu, classe treballadora, que sents enveja del ric, ¿què fas, que no saps aprofitar-te del tresor' de la pobresa? Oh, si sabessis com és de difícil tenir a la mà la poma prohibida i no tastarla!; a tu, Nostre Senyor t'ha posat en un lloc arrecerat perquè més fàcilment et consen•essis i milloressis pel gran goig del cel, i tu et dónes mal temps enverinant-te les sangs, desitjant allò que no omple l'esperit i esmussa, moltes vegades, la vida de l'ànima. Mira Jesús en el bressol; estima'l i et sentiràs fort, d'~a riquesa més poderosa que l'or, i et stnttràs a dins l'alegria, aquella alegria que ha fet cantar a tot el poble cristià durant \'Ínt centúries les cançons de Jesús en el pessebre, aquelles nadales que ens fan tornar el cor de nin i l'ànima blanca! aquelles tonades que porten l'alegria n:cs I?u.ra al cor perquè són filles dc la ~lmphcJtat, dc la pobresa d'esperit que e-> una gran riquesa per a l'ànima. LLUlS D·U~A COI.:LECCIO UNICA AL :MOi\ QUE TARD O D·IIORA HEU DE TENIH US Hl PODEU SllUSCRlCRE ~fiLLET [223] 7 LA TRADICI Ó LLAMINERA DE CATALU NYA VA LLIGADA AMB EL FORN DEL CIGNE Pelayo, 38 - Telèfon 221 54 33 Barcelona-1 JORO UE RA Hnos. lNSTRUMENTOS - TALLER ESPF.r CIALIZAD O- ESTUDIOS TECNICOS PIANOS - ARMONIU MS- ORGANOS ASESORES TECNICOS Y AFINADOR ES DE PALACIO DE LA MUSICA, JUVENTUD ES MUSICALES Y OTRAS IMPORTAN TES ASOCIACIONES DE CONCIERT OS Colle Copons, 2 (Frente Catedral) 8 [224) Teléfono 222 77 74 BARCELONA-2 ELS CONCERTS NADALENCS DE L'ORFEÓ CATALÀ Els concerts nadalencs de l'Orfeó Català són, de fet, una de les manifestacions musicals més típiques i esperades de la vida ciutadana. Ultrapassen el seu contingut musical per a esdevenir un motiu de retrobament, de sinceritat, d'alegre manifestació entre els qui, en unes diades tan importants, cerquen el missatge que porta l' autèntica cançó. El mestre Millet havia comprès la troballa d'aquest contacte i l'havia incorporat a la vida de l'Orfeó. Els concerts de Sant Esteve, dedicats pràcticament a la cançó nadalenca, han esdevingut tradicionals a casa nostra. Aquest fet és significatiu. I novament l'Orfeó Català es converteix, com algÚ ha dit, en el pessebre vivent, en el pessebre de cants de la ciutat. L'origen dels concerts nadalencs és potser la seva primera audició en la diada de sant Esteve del 1913. Si bé és cert que l'Orfeó ja havia interpretat obres de temàtica nadalenca, no li havia donat fins en aquell moment el caràcter pròpiament dit de concert de Nadal. És interessant de veure, doncs, el primer programa: El cant de la Senyera, i EI cant dels ocells, de Millet ¡ Cançó de Nadal, de Pérez; EI dimoni esqual, de Cumellas; Cançó de Nadal, de Romeu¡ Fum-fum-fum, de Pujol; Captant, de Nicolau¡ la seqüència gregoriana Laetabundus, Perspice Cbristicola (cànon s. xrn), O magnum myslerium, de Victoria; L'Esperit Sant eleva la nostra feblesa, motet de Bach, i tres àries de l'Oratori El Messies, de Haendel. Més que una història d'aquests concerts nadalencs, volem donar una breu nota sobre el seu repertori. Així destaquem les estrenes i primeres audicions i fem esment dels autors interpretats. Aquesta podria ser la introducció a un estudi més extens sobre un tema tan interessant. .\ny 1013. ]oiós ton cant s'enlaira i Serà el pastor aimant de la ramada, de IIacndel; L'Esperit Sant eleva La nostra feblesa, de J, S . Bach . .\ny 1914. Dues nadales, de Romeu ; Fragments de La Infància de Crist, de nerlioz. •\uy 1915. Nadales populars de Pérez Moya. Any 1916 La canç6 estrangera per a cor d'homes, amb obres de. ZOllner, )Ien~t!h;s~hn! Grieg i Otto; La polifonia religiosa: . obres de Josqum de Prés, V1c~o~1a ! Paleslrina ; El madrigal: obres de Rntdtett, Palestnna, Dowland, Janneqmn 1 Marenzio. AUDICIONS. 1\'adt~lcnca, de Godó; La donzelleta i Sant josep i ¡3 J!are dt' Déu, dc Pérez l\1oya; La gaita, dc 1lannclli (s. xvu). l'HBti\RiiS Any HlJR. Cançons nadalenques de Pérez Moya; Els cosinets, de Domèncch ; ·Cançon~ 03. dalcnqucs dc Jacques Dalcroze; De dalt del cel, dc Gricg, i A 11, qui 'I.'C !, d~ Custdey. Betlt'm mc'u <:aig, Cant dels Angels, L'Anunci~ci6 de Tomàs; EL tzmc que tan tzmc, Els tres pastorets i Pastorella, dc Pérezl\lora· La pastora, de Padró ; Bon .\"adal, de Rimsky-Schindler, i Cauç6 dc l'infant; d~ Fornells. Any 1919. PRDlF.RF.s .\UDICIO'\S. A _-\.ny 1920. PRIMERES ,\t;DJCIO:->s. El Sant .\'om de jesús i Dintre d Any 1921. ESTRENES. Les Bèsties aL ,'\·aixement, Ca·nçó deL Rabaàà, Non, Any Hl22. PRr:.tF.RF.S \UDJCIONS. T'cstits pel jes11set i 11/egria de Saut josep, de Tomàs; .-lf.lcluia i Cap a Betlem.. -van dos minyons, XXX; Saltant i ballant, /\·ada/a AL Sttixement. Nadala, de Marimon; Cançó dels pastors, dc Pérez i\loya; D1us nadales basqttes, d'~lmadoz; En aquest dia tan joiós, de J>. Hsnaola; i Oir. Rel· Iem!, del l'. Dono!ltia. Any l923. Es'iRT!NA. Ja és ?lat, de Pérez Moya. !JRIMERF.S AUDICIONS. G1ri/lcm, Antorz. Es. tc:•e. Tota la gent de la 'Vila, Del Salvador 11at a L'establia, Un ?rou cant fic .\a· dal. Cal deixar 'VOStres ramats i Cantarem amb dc-uoci6, de Schindlcr; Tlm, q11C tan ~!IIIC, de Tomàs; Cançó dc bressol de Nadal, de '\fovak; Canç6 dtl rossinJ•Ol. de Lambert; Pastorelles, Pastomts i Viatge dc JoseP i de .'faria e BetLem, dc Ladmirault. jardf, de Buxó. 11011, 11ontta, dt Pérez ~11 ya ; Estrella guiadora, de Pujol ; i Dormi fiLi, de P(·drdl. PRD!t:RES AUDICIONS. Cap a Betlen~ caminem, de Romeu, i Dues àries dc I'Or,ttori de .\'ada/, dc J. S. Bach. Cançó de L'Infant, dc Pujol, i Cant de la F erge. de p,:.. rcz ~Ioya. Any 192·L ESTRENES. l\adal i La nit de Nadal, de Tomàs; Xo11-non 1toncta. La Mare dc Déu, dc Romeu. l'RDIERES AUDlCIO:->s. Tot, toc, obriu, de Radoux. Cantada de NadaL, de Pujol. P.RntERES AUDICIONs. Sis nadales pro\·en· çals del '<cglc xvn, recull de ~. Saboly; Sadala i Nadal, d<o Rom(u ; Llrgtzzda. de Tschaikowsky. Any 1925. E!-iTRF.:\\. Any 1926. EsTRE::>:A. PeL cami d'anar a Betlcn~, de Pérez }1oya. PnDnm~:s .\UDICIO"' Sc 11a m1ísifa i .\faria bressa i 'Va cantant, cle Kothe; Maria 1111 jom passa-; pt'l bosc, dc Kug-ler. Any 1!1:2í. EsTRF.l'F.S. El tió de "'\adal i Naàalenca popular, de Tomàs; Xadala. <k )lar· mon. Pnno:REs AvDICIOxs. Oh, ~t1i11a, mna, tu a11gelet i Nadclla dels pastetrs, <lc Rudingcr; 11 Betlem, de Casademont; Es aqueix nou nat i Vu "'cspn· qui' t1s pastors, dt.• Roques; Cançó de Nadal. de Schumann. I obres dt: 1.1. 1\lillet, R(lo meu, P(:rcz )loya, '\;ic:olau, Reger, Victoria i Hacnd 1. :\ny l fl28. Hl29. jesús en el pessebre, de ~Iarimon; La nOlHWII del .fesu.1cl, de Roma; Ca11t dc bressoL de la Mare de Déu, d' Andrena Fornells; Cançó de bm· sol de lcl l 'e r¡:c i El riÍSter ·dllancet, de Ll. .M." Millet. J'nrm:RllS At'DICIO'>~. Pel fill.~ d'.·ldcwt i d'E·va, de D'Indy; Per l'awor de ¡'\faria, clc Costant. I ob~e' y Ll. Millct, Pérez Moya, Tomàs, J\[arjmon, Nicolau, Romeu, ,\lanén, l'n¡ol i Hncnclcl. Esnn:l'r:s. A Esru¡¡:-;¡¡s. Etnon jesuset i Bo11 Jesuset, veniu, dc Colomer; Xadal i Ccmç6 ai/ Rossinyol, d.:- LI. :.1.~ :.rillct; Cançó de /.'ocell, de Tomàs; Nadala popular trar.· resa, dc l'ért'l. ~Joya. I obres dc Ll. l\Iillet, Romeu; Cmnellas, Ribb, I'érc~ :.Ioya, Esnaola, Tiersot, Roma, Pujol, Xicolau, D' :\quin, r.igont, LI. )I.• )!¡. lkt, Illnncafort, Vh·e:-, D'Iudy, \·ietoria i Hacnckl. Any 1930. nade ·a de E:-rml;-.;"s. Bella comp,myi.t, de Pfrt-z 1foya; Pocmet 11ada/.:11C, dc Ll. ~I.· Millet. l'nnu·:nF.s .\UDICIO!\S. Cobles e11 ahtbança a Jesús en el Pessebre, dc Lambert; ,tra ó uat el Dbt Injaut6, de G. Fauré. I obres de Ll. Millet, Pérez ~Ioya, Romeu, Tomàs, llrunet, Ladmirault, Pujol, Sor, Xicolau, Rcgcr, \'ives i Ilacmlcl. dê dt Any Hl33. !s; 11 llt! lt!· Maria i josep i Canç6 de ;-.:adal, de Pujol ; Pastorella, de Ll. M.• 1\Iillct; Adorem tots el nadó, de \'inyeta; El Rou jesuset, de .:'v1arimott. PRI ~u;R \ AUDICIÓ. S~·use estatge ~ Betlem, de XXX. T obres de LI. Millet, Tomàs, 1:\:rcz. .\loya, PuJol, Reger, );¡colau, LI. )La ::\Iilld i Hacndd. Any 19!31. EsrnE-st:s. El petit -vailet, de Tomàs ; El rossinyol, de Yidal Roda ; A u, campauer, prou ma11drejar!, de Pujol; La dansa dels pastors, de Pérez Moya. PRDIER~;s \UDicro:-:s. Canç6 dd rossinyol i El bon jesuset, dc Brunet. I obres dc Ll. ::'IIillct, Pérez ~Ioya, Pujol, Ll. ~r.a 11illet, D'Indy, Xicolau i Hacndel. 113 Pt· E:;nu~:-<lo:1i. Esnu;;-.;1\S. nrcssant, dc Rodamilam;; Enlaire els cors!, dc :Margarida Orlila ; L.t :Vadal,t, dc Sancho :Marraco. PRIMERES AUDICioxs. Ara és nat el di'Vf inja11i6, dl \;"oyon; Formosa nit, de }!argarida Orfila. I obres dc Ll. l'lillet, Pén·z. )loya, LI. 1-l." )lillet, Vives, D'Indy, Tomàs, .:\icolau i IIal'ntlel. Auy 1934. E:-'IHI·:;o.;J;s Qnm fred!, de Pérez Moya; Espines, dc 11onts~;;uat Cr~;;~po. I obres dc Ll . ./lllllcl, Tomàs, Pérez Moya, Pujol, Vives, Romeu, Xoyon, Ll. M." Milkt, :'\kolau, (_ Franck, Regcr, J)'ludy, Tomàs, :\ico1au i ll,ll'll(lel. Any HJ;J:;, ESTIH\:SHS. .\uy 1!147. E~l'nt~l\~. Jl Uctl11111 ca11ten les ~lòries, de J. J. I.lougucrc:<; Eu míg del bou i eL gris polli, dd P. Donostia; Bruc j gal:eran, ue Ll. ~l." :.\lillet. l'HDII>R.\ 8alatia dc \'adal per a cantar-la els pirntcs dc la mar i Sant josep, de l'l-rcz. Moya \it de .Vadal, dc .Marimon; A la terra dc Ht~tlcm, dc Lambert; l.a (lastora, dc \ïnvc·ta; Cauç6 nadalenca, d' Andreua Forndls; ]o l'aimo. el diT! Jufantó i Qrtt' 11,1 passat'/, de :\'oyon. I obres de Ll. :Milld, Romeu, Tomús, D'lnd~·. l'l·rcz. )luya, ViYCS, Xicolau, ::'IIontserrat Cre!'pll, Pujol, Victoria i Ha~.:ntl el. . Any 1946. Obres d<: l'érez :.\loya, l{Om.,;u, Pujol, Tomàs, L}. )L"' )lillet, ~icolau i Hacudel. dt La ttilliCa, de U. ::'~lillet. I obres de Pérez Moya, Romeu, Touu'ts, Pujol, Cumellns Ribú, ~icolau, Rachmani.noff. Ll. Mil1ct, jacques-Dalcrozc, Victarin i l:lacntlt'l. Any IOlS. E<rm;:s·¡¡s, Esta 110Circ es 110CIIebuc11a, d(· F. Pujol; Fum, j11m, fum. dc Tomàs; Lc1 filo~a, de Ll. .M." .\lillc.t. PIU\IERJ.:s .\FUJcroxs. L'arbr, de .\ada!. Els Reis i L.'Jnj,wt Jesús, dc P. Cornclius; 'I'ro•.:n, de Joau Comella!'>; Oratorio de. Xa-vida~. de ~clm~:t.. 1 obres de Pérez :.\loya, Cu me llas Ri bó, J. J. L!ou:;:ucn:s, Tterso~, ::\¡colau, P. Donostia, Ll. )1." )lillH, q . .\lillet i Victoria. MJlllCI(l. .\ny U119. PRI~IHR \ \L'I>ICIÓ. ~\" atútla, de ]oau Comella:;. I obres dc Tiersot, Pérl!z. ;\loya, Pujol, l'érl:t. )loya, Lambert, Ll. l\Ii11et, Tomàs, Xicolau, P. Coruelius, Ll. M.• )lillet, Joan Comdlas, Berlioz i H. Schutz. .\ny 19:.;0. EslHI\:-<~s. Resplendor d11 Xada!. de Tomàs; Romance dc .\'a"..•idad. dc Ll: l\La lld. J>Hnii\RI\S AUDJClOl'S. Falade ben bai.-.;o, d'E. Cervera; L'.lugcL 1 els tors i Campanetes de Nadal, de Pérez :Moya; ]esuse!· dc LI. )liliL•t.! obres . Rntm:u, Pérez Moya, Lambert, J. Comellas, Tomàs, Ntcolau, LI. .\1. \hllet, Pu1ol i Bcrlwz. .-\uy Ht51. 1\:-;r lll·:S",\. Scwtd S iL. de J. l\1." Rotua. I obres de Pen:~ .\loya, Joa? Comcll.as, E. Çern:ra, J. J. Llongucres, Tomàs, Xicolau, Ll. ;\hlkt, Cornclms 1 PuJol. Any 1052. Vadala de. la l'it dit'lía~ta, de Roma; Escoltem ¡,¡ 110':1<1 ~~~ad.l, L'RnrRRf.S .\UDICIO'SS. Cam~aua sobre cum~ana, de .Pcrcz i El -..·iolC tfc S 1mt Francesc, del P. Donostla. I obre:; dc Kurl-.Sclnndlcr, l\foyn, F. Fornells, Xicolau, Romeu, IJ. )lillet, Clc::.s(ln, Rom:t t Lambt.:rt. E!'TJUl:SES. J. Canldonb~.; .\ny Htï:J. .ES'l'HENJ!~. V(¡;¡ftia, dc P. Vallribcra; La Verge Maria a Betle11L se'n ta, de J. Cantt'loubc, i Les campanes de Nadal, de J. )1." Roma. PRDI~:n.\ At:lllCTri Sardancta dc Nadal, de J. Tomàs. I obres de Kurt Schiudlcr, Pérez .\loya, J. Roma, )l'icolau, Ll. Millet, J. Canteloube, Lambert i IIaendcl. 'I.• Any l\l5.J. PRIMERA AUDICIÓ. Noels d'Europe, de J. Canteloube. I ohr<>s dc LJ. ).Iilld, pt. rez )1oya, Canteloube, Tomàs, J. J Llongueres, Pujol, LI. M.• :,\lillet, Xicolat César Franck, J. )f.• Roma, Versepuy, Victoria i Hacndcl. .\ny l!l.ï.ï. EsTREN.\. Rrsponsori Jlontserratí de X adal, de J. )I.* Roma. PnDJF.RF.S \. ¿¡. ClONS. Puer natus, de LI. )lillet, i En el portal dc Bl'lhz, del P. Dono.;tia. ¡ obres de Pérez )[oya, Pujol, Canteloube, Xicolau, Bcrlioz, LI. )f.• )lillet, LI )lillet, Xoyon i Haendel. .\ny Hl;3f1. EslRF.NES. Oh la nit de mera11ella i .Yadal arrib,l, de Pén:z Mova. Pnr\II!HF.~ •t· DICIONS. ,\ït saena de Xadal, de Tomàs; Jlaria tenia 1111 iníant i jeszís '!I I'SCOltant, de William L. Dawson. r obres dc Ll. )fillet, Canteloubc, Sancho Mar. raco, Tomàs, Tiersot, Saboly, Noyon, )l"icolau, LI. ?lf.• :\lillet, P. Donn,tia i Haendcl. Any 1957. Es1'RENES. Josep i Maria, d'A. Cabané; La 11isi6 dc Maria, dc J. Just. I obr~ de LI. Millct, Romeu, Pérez Moya, Tomàs, Cantcloubc, Nicolau, Dawson 1 Hacndel. Any 1958. Obres de Romeu, Tomàs, J. J. Llougueres, Pérez lVfoya, Pujol, Nicolau, LI. )I~ llet, Ll. M.:~ Millet, P. Donostia, Dawson, Víctoria i Hacndcl. Any 1959. PRIMI\RA AUnJCIÓ. Oh bon Nadal!, dc J. J. Llonguercs. r ohn¡: clc Ll. :'llilkt, Romeu, Knrt &:himUer, Canteloube, J. Comellag, Cumdla~ Rihú, Pujol, ~ · colau, LI. :\L" Millct, Cornclius, Tschaikowsky, Pérez .1\loya i llacndl·l. Any 1900. ESTRENA. La Promesa, d'A. Cabané. PRnmRA AUDICIÓ. Mira els blancs auyells com belen, de R. Nathaniel Dett. I obres de Ll. :Millet, Romeu, Pujol, Cume· llas Ribó, J. Comellas, Pérez Mova, J. J. Llongueres, )l'icolau, Ll. M.• ~filltt, Lambert, Tschaikowsky i Haendél. Any 10rn. PRDIERES AUDICIONS. In Natali Domini, Pues andais en las palmas, No /lorlu mis ojos i Portalico di1Ji110, del P. Donostia; Oh profund riu, d'Il. T. Burleigh; ~·adaL dc Campanes, de S. Jaroff, I obres de Pérez l\1oya, Pujol, Ll. Millel, E'· naola, Canteloube, Nicolau, R. Nathaniel Dett, J. Zamacois i Hacndcl. _\uy 1962. Pnnn:n.\ .\Uotcró. L'esperit meu, sento moure's, de \V. L. Dawson. I obrl, del P. Donostia, Schindler, Esnaola, Tiersot-Pérez 1\Ioya, Tomàs, Nicolau, S. Jaroff. W. L. Dawson, H. T. Burleigh, J. Zamacois, Grieg i Haendel. .\ny 19ti3. PnU.fERES AUDICIONS. Resonet in Ltludibus, de Dom Pothier i P. Donostia; Pn qui filarài, de M. Pla; Les dotze hall tocat, de J. M. Pla; Villancet, de Dotra.• Serrabella; Niíio Dios d'A.mor Herido, de Guerrero (s. xvi). I obres de Romeu, Canteloube, Tomàs, Pérez Moya, J. J. Llongueres, Nicolau, P. Donostia, \\'. L. Dawson, W. A. Mozart i Hae.udel. Any Hl64. Obres del P. Donoslia, Romeu, Pérez Moya, J. M.o. Pla, Tomàs, Ki<'olau, Cornetins, Dotras Serrabella, Pujol, \'ives, Gnerrcro i Hacnclel. Any 1H65. ESTRF.NF.S. Tres bressols de l'Infant Jesús, de J. Comcllas; Dorm, ]cs1í.1 dl Natzaret i lla naswt eL Redemptor, de J. Zamacois. I obres dc Romeu, Clns· ~on, Tomàs, Pérez 'Moya, Pujol, Vives, Nicolau, Ll. M.a Mill~~. J. Lantoll de Grignon, Morera, Poulenc, Vic~oria i Haendel. Pnnn.!RES AUDICIONS. Nit nadalenca, de J. M. Pla ; L'EsteL i Glòria a Déu {coral final) de l'Oratori cEl Pessebre•, de Pau Casals (l.a audició a Barcelona). ' obres dc Ll. 1\Jillet, Romeu, Tomàs, Pérez Moya. Nicolau, J. Comcllas, Dawsor., l'. Donostia, Josquin de Prés i Haendel. 12 [228] A.VDENIS PIANOS HARMONIUMS ACORDIONS FLAUTES DOLCES BALMES, 116 Telèfon 2150645 BARCELONA (8) GUITARRES INSTRUMENTS PERCUSSIÓ (2291 l La calidad "musical" de un equipo de Alta Fidelidad depende en grado superlativo, de los altavoces. De entre el inmenso bosque mundial de componentes de Alta Frdelidad, Audio ha escogido a la prestig~~ firma JAMES B. LANSING, productora de una completa serie de altavoces y cajas acús!lca¡ de alta precisión, cuya "preserc.a no ha sido todavía superada. LANCER 77 .e i"lvitamos a conocer en nuestra sala de aud1ciones y a través del ''comparator", las múltiples pos'~ idades de la Alta Fidelidad. Un extenso stock de los mejores ap?ratos mundiales, sirve de base.o~ a confecc16n culdadosa del equipo estereofónico mas adecuado a su gusto musical, a la decorac1o~d. ;u hogar y a su presupuesto. AUDIO proyecta especralmente cada instalación de Alta F1delidad. Dep:· amento de discos recomendados. audio, s.a. . EXCLUSIVAMENTE ALTA FIDEUDA La Granada, 34 (entre Tusel y Bel~ Barcelom~ Telfs. 227 8168.217 2083 • 2171964 UN COMPO SITOR CATAL A DEL SEGLE XVIII JOSEP ANT ONI MAR TI Des de la nostra situació actuaL la contempla ció del panoram a musical del segle divuitè a Cataluny a (aquest segle que, a Europa, va des de Bach fins a Beethoven, passant per Haendel, Vivaldi. Scarlatti. Rameau, Pergolesi, Gluck Haydn, Boccherini i Mozart) se'ns apareix com un desolat desert, amb ben pocs noms dignes de figurar al costat de tota aquella llarga llista que, a més a més, tan fàcilment podríem ampliar. Però aquesta imatge desèrtica és més aparent que real. i les cons~ants recerques i troballes dels investigad ors i musicòleg s ens vénen a demostra r que, com a tot Europa, et segle divuitè català va ésser un segle eminentm ent musical i que el que ens cal és prossegui r les investigacio ns i donar difusió a tot allò que ja coneixem i que anem descobrint. Potser aixÍ. d'aquí a uns anys, podríem mirar-nos la nostra història amb més ophmisme / fonamentant-lo en una sèrie d'autors i d'obres que afegirien molt dignamen t llur veu al concert universal. No és ara el moment de fer ni que sigui un breu resum històric del nostre segle xvm, però sí que voldria citar alguns altres noms abans ae referir-me al monjo montserra tí Josep Antoni Martí i al seu «Magnificat» . Deixant de banda els casos extrems de les dues grans figures del valencià Joan B Cabanille s (només va viure do~ze anys en la divuitena centúria i cal considera r-lo com un músic del disset) i del guitarrista Ferran Sors (nascut el 1778), dues altres grans personali tats dominen tot el segle: el composito r d'òperes Domènec Tarradella s (1711-1751) i el monjo olotí Antoni Soler 0729-1783), robra clavícembalísticc:Í del qual - bo i essent una petita part de la seva producció - ja l'ha fet conèixer i apreciar en el món sencer. Però al seu costat - de cap de les maneres pot imaginar- se q'l& fossin casos crl'ats -~ hem de recordar-n os de Miquel López, Lluís Mison, Benet Julià/ Rafael Anglès/ Pau Esteve, Anselm Viola/ Josep Elias, Narcís Casanove s, Felip Rodríguez/ Josep Gallès, Josep Vinyals, etc. I en establir aquesta llista/ només he escollit aquells noms que ja han sobrepass at els erudits treballs de musicolog ia i dels quals, encara que quasi sempre amb molta timidesa/ ja comencem a veure'n títols d'obres en alguns programe s d'audicion s públiques i en algunes gravacion s discogràfi ques. També seria curiós de constatar/ i amb això ja m'acosto més al tema de les meves línies, que molts d'aquests composito rs o bé foren monjos montserra tins (López, Julià, Viola, Cas(l!'loves, Rodríguez, Vmyals) o bé estigueren molt lligats amb l'escola mus1cal del nostre santuari marià (Soler, Sors). La conclusió és evident : la música catalana del segle divuitè té el seu principal centre en l'escola del monestir de Mon1serrat. I d'aques~a escola, un dels mJslc~ '1'lés intere·::; ;ants i important s en fou/ precisame nt, el tortosí Josep Antoni Martí (1719-1763), tant per les seves obres en sí. com pel nou segell italianitza nt que va introduir a la tradició polifònica que havia tingut el seu nom cabdal en el de Joan Cererols, com pel seu directe mestratge sobre els citats Julià, Viola i Casanove s. Aquest mestratge és de la més gran transcend ència, ja que si bé no hi ha cap dubte que Narcís Casanove s és el represent ant més sobresorti nt de l'esplendo r de la música montserra tina del segle xvm, la seva personali tat va néixer i va desenvolu par-se sota les directrius del nostre Josep Antoni Martí. A més a més, caldria tenir en compte que el pare Martí va portar a terme la seva acció orientado ra en un molt curt espai de temps, ja que sols va ésser mestre de capella del monestir durant nou anys i va morir a la prematur a edat de quaranta- quatre. Martí s'havia format musicalm ent a Madrid (des d'on llavors era més fàcil seguir els nous corrents que donaven forma a l'estil rococó de l'època) i havia estat mestre de música al convent de la Real Soledad ¡ i no va ésser fins quan ja havia depassat la trentena que va ingressar, com a monjo, a Montserra t. Segons el pare Gregori Estrada (al qual haig d'agrair moltes de les dades aquÍ consignad es), «tenia après l'estil italianitza nt a Madrid, probablem ent al costat de Nebra i potser del mateix Scarlatti. Va plasmar l'escola montserra tina ... Les caracterís tiques d'aquest segon cercle de bel canto a Montserra t són la propietat, profundita t i religiositat amb què s'utilitzar en elements que en altres llocs es van prodigar en músiques teatrals i fora del culte». El ·Magnific at• que aquests dies nadalenc s donem en primera audició a Barcelona , és una típica i bona mostra de les citades característiques. Escrit per a vuit veus i acompan yament instrumen tal (en un i altre cas es combinen els episodis solístics i els tutti), les diverses frases del càntic de la Mare de Déu uneixen la severitat de les últimes conseqüè ncies de la polifonia barroca amb el més decoratiu virtuosism e de les noves tendèncie s arribades d'Itàlia i que havien d'informa r tot el llengurng e musical europeu de l'època. El conjunt resultant d'aquesta síntesis té sorprenen t unitat i una força i un vigor comparab les a moltes partitures contempo rànies seves que gaudeixe n del més gran prestigi. Són tantes les ganes que hom té de descobrir valors de categoria universal en la nostra música, que quasi en seria comprens ible -en casos com el present- una exagerad a estima, però si em recordó de l'èxit i ressò que ha tingut la gravació feta pel pare Ireneu Segarra i l'actual Escolania i Capella de Música de Montserra t (en la collecció : • Musica Sacra» de la casa alemanya Schwann, distribuïd a aquí per Discos Vergara, 769-TL) i el que va despertar la seva estrena a Fran·ça (a la catedral de Cahors i dins del marc del Festival «Musique en Guyenne• ), que vaig tenir l'honor de dirigir, em sembla que no pequem de chauvinis me quan afirmem que una obra com el «Magnificat» de Josep Antoni Martí ens permet de situar-nos amb el cap ben alt dins del nivell mitjà de la música europea divuitesca . ORIOL MARTORELL [233] 17 , popular nadalenca conco , Lo Cançó popular de Nodal, molt nombrosa en els nostres països, pren un co1re ben divers en coda regió. Totes les regions es dediquen o cantor l'alegno del Nodal, però, de quina manera més diversa en coda lloc! A França, per exemple, tenen unes lletres que, més que populars, semblen fetes d'autors que saben el que es porten entre mons; són lletres molt espirituals. A Bascònia, també, com o França, lo lletra és meravellosa i lo música té un ritme molt característic d'aque ll país. A Costella, Extremoduro i Andalusia, principalment, les lletres són plenes d'idees molt deslligades entre si 1 o voltes molt desgavellades, tot conservant uno forço melodiosa i rítm1co extraordinària. Les nostres, les de Catalunya, participen d'una gran varietat d' estíl: melang•oses maltes d'elles, d'altres molt alegres (algunes quasi són xarones) Algunes Cançons de Nodal són d'una melod1a sublim, com poques n'hi ho; vegeu el «Cant dels ocells», per exemple. Les lletres nostres són malt positives; ens demostren el clar origen, que és lo pages1o catalana. En les nostres cançons se'ns parlo de pastors i postores, ma;arols i rabadans, ocells (els més comuns entre nosaltres), ommals i menjars de tato mena. Tot a1xò va sort1nt en els nostres cants, però -fixem-nos-hi bé-, en coda un d'ells h1 ha uno ofrena o l Bon Jesuset. En gran port de les cançons lo Sagrada Fomíl1o: el Noiet, la Verge i el Bon Josep (en la ideo de l poble és vell), són vertaders protagonistes. Les nostres cançons no són fets separats com en altres regions, sinó que segue1xen uno història, lo del Pessebre. Les famílies en les vetlles de l'hivern estaven ol volt de lo llar del foc 1 s'entretenien contant i explicant-se rondalles, 18 (234] els més grans ols més xics. En temps de Nadd es fe•o pessebre (sant costum català 1 molt franciscà) i, llavors, ol voltant d'aquest pessebre es contaven cançons, algunes molt insp:ra· des 1 altres improvisades, fruit de la insp1rodó del moment. Aquesta és l'explicació del perquè surten tants personatges, i animals i coses i menja11 (els típ ics torrons, neules, etc.) . Però, el que és bonic perquè sí, és com segue1xen l'evong~ i fins i tot els apòcrifs. Si exommem les nostres cançons nadalenques ens trobem que, en coda fet evongèl1c, tenim no uno, sinó moltes cerçons que d'uno formo popular, graciosa, ~~ nua, però verídica en el fons, ens narren e'; esdeveniments del Naixement. Tol com ho deixo entreveure en J. Llongo..:· res en el seu «Cançoner nadalenc» 1 segu ·• la seva ideo, he escoll1t setze cançons IW se'n podrien escollir moltes més), les QUO'l JUntes, fon un pessebre o un diorama pessebrístic. Començant per l'Anunciació i acabant anb la fugrda a Egipte, anem segu•nt, o través de les cançons, el dubte de Sant Josep, l'empa· dronoment, el Naixement, l'anunci de l'òng, als postors, el cant dels àngels, l'adoració dtb postors, els Reis Mags i Jo persecUCIÓ d'H rodes. Naturalment, acabem amb el Veniu 0 odorar, invitació que l'última cançó ens fo· tots. Com hem d•t abans, els cants nostres semblen moltes vegades bastant moteriol•stes: f que passo és que els objectes de què es serv•..., e vivien els nostres avantpassats els fe.ero set· vir per o cantor amb un gran sentst pràct ic els fets ton espin tu ols del Senyor. Analitzem algunes de les cançons. En lo eMare de Déu» (Anunciació) , lo More com!MÇO contant uno ccnono» ol Nos, com si samn•és, cor lo port real del cant és l'anunci de l'àngel o lo Verge que ser6 More Diu lo lletra: l'àngel ht va entrar, p~r lo finestreta ... Torna al final amb el somni que jo serà realitat, 10 cançó de bressol de lo More. lC; '10!' En eJosep, busqueu-me posada», un bon espòs, crèdul 1 ingenu, penso que trobaran entre lo família lloc per o Moria, que està o punt de tenir el Noi. Les conseqüències del desencant fomilsor són un «estable». ;se. ro· JCIO En «Les dotze van tocant» podem smoginar i quoss veiem realment un pessebre construst per un ortssto dels que tanta admiració ens han causat, els pessebristes del nostre país: «Josep, o poc o poc, encén allí un gran foc ... >> «• el vel l tremolo ... » El uCant dels ocells», que és en aquest cos uno variant completament distinta del ton ca- En el «Rabadà jovenet» i lo ooPos toro» trobem dos personatges representotsus que ofereixen lo seva ajudo pel que colgui, amb dignitot de grans, però amb generositat de joves. Tots coneixem el nostre Cant per exceHèncío «El Noi de lo Mare~. per no haver-lo de descriure. En «L'adoració dels Ress» el cant es torno uno meno de felicitació a lo Verge per haver tsngut l'Infant; i els Reis es dediquen o tirar floretes i oHeluies o lo Verge, amb gràcia i alegria. «Estant o lo cambra» és un cant d'angoixo i d'escapada, amb miracles d'apòcrif. Tots es presten o medstoció i ens donen uno alegria de Naixement. Coordinats, seguirem pas o pas tato lo històrao evangèlica i acabarem contant també, tots, el «Vensu o odorar». P. Robert de Lo Riba, Cop. OBERT TOT EL DIA e REPRODUCCIO DE PLANOLS e FOTOCOPIES A L'INSTANT IV Recull fotogràfic" LES GARRIGUES" FOTOGRAFIA BARCELONA-2 Comtal, 26 Tels. 221 51 35 222 40 91 MÚSICA Els millors discos per o aquestes festesl HAENDEL - Aleluya del Mesíos (01tl1 BEETHOVEN - El Cielo glorifica tu eternidad Conec-rica gtPuo num ' Cor de lo Catedral de Berlín Director: Karl Forster • El. POEMA DE NADAL de Josep M. • de Sagarra • CORAL SANT JORDI Fum, fum, fum El cant dels ocells El Noi de la Mare El desembre congelat CORELLI Concerto Grosso n. 0 8 fatto per la Notte di Natale Südwestdeutsche Kommerorchester D1rector: F. Tilegant Director: Oriol Martorell • J. S. BACH Oratori de Nadal Solistes, Cors de St. Gu illaume i Orquestra Municipal de Strasbourg Director: Fritz Munch • PETITS CANTORS DE VIENA POEMA DEL PESSEBRE Cançons populars de Nadal de Joan Alavedra (recitat per l'autor) s6n una exclusiva de discos 20 [2361 1v e r 9 a r a 1 Els amics Manuel Valls i Oriol Martorell en In GUIA MUSICAL número 9, han cregut posar «punt final» a una polèmica, sorgida d'uns temes per ells suscitats. Seos dubte, però. que amb aquest «Punt final» no pretenen evitar que jo afegeixi unes paraules sobre els mateixos temes 1 a les mateixes planes. Que consti, però, que jo no em vull aprofitar de l'avantatge d'ésser el darrer. Per tant, coosti que el meu punt final és relatiu I que la meva intenció <bo i respectant el criteri exposat en la nota de Redacció inclosa a Ja mateixa GUIA després dels articles dels meus amics) no és la de tapar la boca a ntngu. • • • Deia el meu pare i mestre Cel testimoni del qual és invocat algunes vegades per a servir d'advocat d'idees oposades) que en el fons de les discussions dels homes quasi no hi ha altra cosa que una diferència de sentiment (polèmica amb Manuel de Montoliu sobre el Cant Popular). Crec que en el nostre cas succeeix així mateix. Diflcilment Valls. Martorell i jo ens convencerem mútuament en defensar els nostres punts de vista. Però en tota polèmica hi ha un altre element: el públic, gran o petit, que la segueix, i que molll'S vegades, si no és especialitzat (això succeeix m tots els ordres) no té és molt natural, noció clara de les cosesi per tant, el deure nostre és donar-li amb tota honradesa I bona fe, els elements convenients perquè les pugui jutjar el més rectament possible, Posant-li davant els ulls l'anvers i el revers de la medalla. Perquè sovint a casa nostra es dóna el cas que en matèries artístiques certs medis publicitaris estan acaparats per servidors d'una mateixa tendència. A MANUEL VALLS En Primer terme us dono les gràcies, amic, per les vostres últimes paraules tan sinceres 1 cordials. Dieu que «hom voldria el millor Pel que estima» i que vós estimeu «la meva obra». Aquesta frase jo me la faig meva: «Hom \'oldria el millor pel que estima i jo estimo l'Orfeó Català». Per ~lx? en parlo, perquè l'estimo, i el conec tan 1nt1mament, que tota la meva vida s'ha desenvolupat, podriem dir, al seu redós. Conec, com ningú els seus batecs, les seves dificultats, les diverses circumstàncies que han emmotllat la seva existència, els seus triomfs, les seves glòlires i, per què no dir-ho?, els seus martiris i les ingratituds de què ha estat objecte. Vegeu quin pes de responsabilitat em cau a sobre. Com podria negligir-lo? Amic Valls: Com ja he apuntat, és evident que en música no tenim, vós i jo, exactes preferències; és cert també (i no és lloc aqui de demostrar-ho) que segurament no coneixeu completament les circumstàncies internes i externes en què es desenvolupa la vida de l'Orfeó Català. Això és un factor d'una importància extraordinaria. No es pot matar tot el que és gras, ni es pot fer tot el que hom voldria. Hl ha mil factors que regulen la nostra vida i als quals havem de sotmetre'ns, ens plagui o no ens plagui, mentre no desapareguin,. Però sempre hem d'anar amb compte que els remeis no siguin pitjors que la malaltia. I ara voldria manifestar: 1> Que celebro els aclariments que Valls em dóna en el segon paràgraf del seu «punt final». Ja em semblava a mi que la intenció seva era una altra, però calia estar-ne segur. Ara els, diguem-ne, mancaments d'ordre artístic de l'Orfeó català, segons ell mateix ja no són tants. Això em consola. 2) «Poulenc i Hindemith no han creat consciència de modernitat», diu el meu estimat amic. Pot ésser veritat o pot no ésser-ho. Això és qüestió de gustos i de sensibilitat. Parlant sincerament haig de dir que alguna obra d'algun dels autors que, segons Valls, han creat aquella consciència, em deixa tan tranquil, i estic segur que, si volem ésser sincers, fastigueja alguns que s'ho callen per tal de no semblar endarrerits. 3) Entre oir un mtèrpret «anacrònic» (dóno a aquesta paraula el significat que ll atribueix Valls en la seva última intervenció) a l'estil de Kempf, I oir certes composicions dels més eminents serialistes, que escolto com qui sent ploure, prefereixo, i de bon tros, la primera cosa. Ricard Viñas tampoc no era un executant que interpretés tots els gèneres pianístics. Especialment es dedicà als autors impressio.. nistes. Si la memòria no em falla, Beethoven ¡ Chopin eren quasi exclosos del seu reperto(237] 21 ri. Consti, però, que no hi tinc res a dir. l!:s una prova de gran talent executar només aquelles obres i gèneres que hom consideri més apropiats a la seva sensibilitat i condicions. 4) Em consola també que l'Orfeó Català, segons el meu amic, sigui un cor molt menys limitat que el «Cor Bach», de Munich. encara que sí haguéssim de seguir al peu de la lletra ço que prescriuen els nostres Estatuts fundacionals, la nostra entitat seria potser un cor encara més limitat que la famosa corporació alemanya. 5) No estarà de més tornar a fer constar que en parlar de composicions folklòriques del repertori de l'Orfeó. no les presentava com exclusivitat. Tal com s'expressa Manuel Valls, encara potser hi pot haver lloc a confusions. 6) D'acord que l'Orfeó no té en el seu repertori els autors que cita Manuel Valls, la incorporació dels quals ell estima més important que la de nous Motets del segle XVIII (suposo que es refereix als Motets de Bach que jo vaig citar). Aquesta importància. al meu entendre, depèn, en aquest cas, de l'aspecte sota el signe del qual es comparin. 7) La meva frase «Val més donar aquelles obres importants del nostre temps que, a part del seu valor, no han estat executades entre nosaltres», no és ni cap raó ni cap excusa: és simplement l'apreciació d'un matis. Estigui, però, segur l'amic Valls, que no tinc cap fòbia contra cap autor ni cap obra determinada, per avançada que sigui, mentre jo la cregui una obra musloal. Per tant, no està en la meva intenció de reQunciar-hi. 8> La «l\1:issa Solemnis». de Beethoven, contràriament al que diu Manuel Valls, no ha estat repetidament executada a casa nostra ni per l'Orfeó Català ni per cap més entitat. Quan en l'any 1927 la mterpretàrem per primera. vegada (fou repetida l'any 1928> sota la direcció del no::;tt·e fundador, feia molts anys que no s'havia donat a la nostra ciutat <crec que l'enyorat mestre Joan Lamote fou el primer a dirigir-la). Immediatament, si la memòria no em falla, la donà l'admirable t<Orfeón Pamplonés» amb el mestre Arbós i la «Sinfónica» madrllenya en un dels Palaus je MontjuXc. Després fins l'any· 1962 en què la vaig dirigir jo, no s'havia donat ni una ;ola vegada entre nosaltres, essent r epetida 'any següent per l'Orfeó Català en els con~erts de l'«Orquesta Nacional» de Madrid. '\questa obra cabdal no ha estat, doncs, una :>bra t epetidament executada a Barcelona, sinó tot el contrari. El «Rcqulcm», de Vtrd~ tampoc no és una obra excessivament prOdj. gada a la nostra ciutat Sl l'Orfeó la inter. PI·età a Barcelona, uns cinc mesos despr~s d'haver-la dirigida Mario Rossi amb el nota. bilissim «Orfeón Donostiarra», fou per raons especialíssimes. I ara, amic Valls, per acabar. estigueu segur una vegada més dc la meva consideractó • afecte. A ORIOL MARTORELL Sento molt la violència que us haveu hagu: de fer per respondre a les meves paraules. Repassant-les, trobo que aquella no és justificada. Estic acostumat a cxpres~ar amb claredat el meu pensament. Per tant, no em plau dir gris, perquè hom entengui negre. i en general fer frases per copsar el stgm!J· cat de les quals estiguem exposats a equivoo. En dir que les meves paraules no invitaver. al diàleg, us equivoqueu. P recisament són elles les que us han esperonat a continuar-lo, donant-li una major tX· tensió. Només és llàstima que les coses ha· gin quedat en un punt mort, i hom no puglll extreure encara una conclusió clara d('l vostre pensament. No és, però, per culpa mm. Continueu essent molt hàbtl i sabeu ¡;ortejar bé les dificultats. la qual cosa no vol dir que hi òoneu veritables solucions. Consti que r.o està. en el meu sentir aprofitar-me de l'un!· lareral «punt final». Això no vol dit·, ¡mò que encara el vostre texr. em ,;uggerelxi unes consideracions últimes que tmc el deure è• fer. 1) M'hauria agradat conèixer o, millor d;:. que enumeréssiu els detalls concrets d'ordrf pràctic de la vostra «aplicació partlculan. després de «caducats» el criteris i actitud• continguts en els «motlles» pertanyents especialment a la primera meitat del segle .XX. (El pensament és essencialment vostre1. En lloc d'això em doneu una llista d'autors I d'alguna obra que pertanyen a diversa.~ gè· neres, d'innombrables actuacions (díversu molt meritòries i us en felicito), etc., sense però indicar n i raonar d'on procedeixen els <<motlles» respectius. Per tant, nquesta simple enumeració poca llum pot portar a la resposta a la meva pregunta. Ara bé, sospito que els motlles de la segona meitat del segle XIX i primera del xx tenen moltes concomitàncies amb la vostra enun1eració, sense vole: escatir el valor intrínsec d'alguns factors. Hauria de dir diverses coses més referents a aquest punt, però no ho faig per no aprof·· tar-me de la situació en què m'haveu posat, 1! doneu un signüicat. o intenció que n o té, o que almenys jo no li he volgut donar. Des però. que no defujo de fer-ho un dia. del moment que els nostres pensaments no coincideixen i surten a la llum, per mi ja som «contricants». en fer-me dir ara l'última paraula. Consti, 21 Dieu en el text vostre últim. que no và- :e> l'S. ¡;.. nb re. reu parlar de «rompre» ni de «trencar» res, ¡ en tct cas «de sumar, d'enriquir, d'Incorporar. modificar, evolucionar». lts ara la primera vegada que ho manifesteu. Heu parlat en canvi d'uactituds i criteris caducats>> i d'imprescindibles motlles nous>>. Sóc jo qui hf parlat d'evolució 1utura normal, «reno· l'ellament natural», «entroncament». Si no us heu expressat prou bé i veniu amb mi, aleshores coincidim, i ho celebro. El concepte de «renovació de les formes de la natura», de Lluís MUlet, és essencialment el que jo he exposat. I que ara <Ja era hora> sembla que recolliu. Jj. 31 Si us molesta la paraula «contrincant», es. la retiro gustosament. però em sembla que Sento molt que el meu deure m'hagi portat a fer d'actor d'aquesta polèmica, molt desagradable per a mi 4) Ara, per acabar. només desitjaria que els qul a la nostra terra ens dediquem a la direcció coral. .. éssim cadascü la seva via pels camins que hom cregui més idonis, sense interferències mútues inoportunes que puguin sembrar suspicàcies entre nosaltres. altrament sempre amb bona harmonia i autèntica amista::. LLUIS MARIA MILLET 10 desen1bre 1966 ~n Per a les festes de Nadal o bsequieu les vostres amistats amb els discs de l'Orfeó Català CANCONS NADALENQUES . El desembre congelat -- Cançó de Nodal -- Lo túnica .... Romonce de Novidod -- Bruc 1 galzeran •• El rústec villancet ... Enmig del bou i el gris pollí -- Jesús està escoltant ... Entre flors •• O Mognum Mysterium -- AHeluio. loetobundus ... Avui lo neu i gebre -- Nit sereno de Nodal .... A Betlem conten les glòries -- Les dotze von tocant -- Tunc que ton ttunc -- Fum, fum, fum -- Sant Josep ... Campanetes de Nodal ... Jesuset -- El Noi de lo More. Podeu soHici tor- los o l'Administració de l'Orfeó Cotolà. No podo un vermouth podo un MART! NI Percíbiró enlonces el sobar oncomporoble que le ofrece esta ormonioso me~clo de vi nos dc colidod y p!ontos oromóticos seleccionodos que, en el tronscur<o de vorios generociones ho afirmada su mundial prestigio. Pfdo lo "On the rocks" [240] ORFEO CATALA Dire ctor: Mtre. LLUIS M a MILLET Subdirector. Mtre. J. Tom à s Audicions 1035 - 1036 TRADICIONALS CONCERTS DE SANT ESTEVE CAP D'ANY PR O GRAMA Jesuset • Oidà, • • • • • • • • • • . El tunc: que ton tunc (popular cotolono) Lo túnica • • • • Nit sereno de Nodal • • • E! pardal (popular cotolono) • • La Nit de No dal (popular cotolono) . El cant dels ocells (popular cotolono) • Fum, fum (cançó en formo de sordona) • . El Noi de lo More (glosso de lo cançó papular) LL. MILLET ROMEU TOMÀS LL. MILLET TOMÀS P~REZ MOYA TOMÀS LL. MlLLET TOMÀS NICOLAU 11 Tres bressols dc l'I nfont Jesús • • • • . • . . El sol brillo - Lo visito dels Reis - Bressol i aire anglès Nit nodo lenco ( 1.• audició) • • Jesús està escoltant (espiritual negre) • . • • • • • Enmig del bou i el gris pollí (popular francesa) • L'Estel } de l'Oratori «El Pessebre» Glòria o Déu (coral final) I .• audició o Barcelona J. COMELLAS J. M. PLA DAWSON P. DONOSTIA Ave Moria • Serò el postor omont de lo romodo I AHeluio ( de l'Oratori cc EI Messios>> PAU CASALS JOSQU IN DE PRES HA EN DEL Soprano solista: Sònia Albodolejo Acompanyaments o l'orgue i ol piano: Mtre. J. M. ROMA Direcció: Mtre. LLUIS M.0 MILLET Sant Esteve, dilluns, 26 desembre 1966, 6.15 tardo Cop d' A~y. diumenge, I gener 1967, 6. 15 tardo PALAU DE LA MUSICA CATALANA , ORFEO CATALA • El dia 7 dc desembre fou celebrad:~. una missa a l'església de Santa Maria del Mar. de Barcelona, en sufragi de l'ànima del mestre Lluís Mlllet i Pagès, fundador i primer director de l'Orfeó Català. I el motiu n'era el vint-i-cinquè aniversari de la seva llU>rt (7 desembre 1941). La memòria de l'inoblidable Lluls t.tillet és encara viva al nostre país, principalment. als nuclis i poblacions on més havia arrelat la seva obra: la dimigació, pel cant coral, de la cançó popular catalana. En aquest acte litúrgic l'Orfeó CJ. talà cantà la missa gregoriana de diiunts per a la qual el mestre Millet - un de!s nomes que difongué més el gregorià al nostre país - sentia una gran predllecció. E:l acabar la missa, els cantaires Interpretaren el motet In paradlsum, de Lluís M. Miller. actual director de l'Orfeó, compost en memòria del seu pare arran de la seva mon. • També serà celebrada una missa d'aniversari en memòria del qui fou director de l'Orfeó Català i gran coHaborador del mestre Millet, Francesc Pujol. Aquesta missa tindrà lh.. com en anys anteriors. a l'església del Foment de Pietat catalana <carrer Duran i Basi, el diumenge dia 18 de desembre, a les 11 del mati. • Com cada any, l'Orfeó prepara també els tradicionals concerts de Sant. Esteve i de Ca? c:!'Ar.y, dedicats pràcticament a la cançó nadalenca. Aquests concerts, com hem dit altra vegada, susciten sempre el goig propi d'aquestes diades I són esperats pels socis i amic.~ amb veritable fervor. No cal dir que aquestes audicions són les més tradicionals de l'er,. titat. El primer concert de Sant Esteve tingué lloc l'any 1913. Des d'aleshores s'!.1 mantingut, pràcticament sense interrupció, viu fins ara. Al llarg de tants anys só:: moltes les estrenes i o!:lres er. primera audició donades en a~uesta diada, no solament d'autors catalans, sinó d'arreu del món, on la cançó nadalenca és sempre motiu de retrobament i missatge de pau. • Enguany, en el concert de Sant Esteve serà donada en primera audició l'obra de Josep Maria. Pla: Nit nadalenca. També per primera vegada a Barcelona, l'Orfeó donarà. dO' fragments de l'oratori El Pessebre, de Pau Casals, obra que, com és sabut, l'Orfeó Ca· talà donà per primera vegada. a Europa CAssis, 19621 i que despré-s l'ha donat en diverses auò'.cions a l'estranger sempre sota la dire::ció del seu autor. Pau Casals ba autoritzat l'Orfeó i el seu director, mestre Millet, per tal que en pogués donar dos fragment!. t L'Estel i el cor final Glòria~ Déu ). A la pàgina següent reproduïm la carta autògrafa de Pau Casals adreçada recentment al mestre Lluís M. M11let. • Seguint el cicle de conferències sobre la música a Barcelona i la vida de l'Orfeó Català. han ¡:nrlat darrerament Miquel Saperas <sobre Enric Morera) i Sebastià. Benet (sobrt Lamote de Grignon>. Durant el mes de gener tindran lloc les següents conferències Gregori Sunyol, el èant gregorià a Catalunya, per Gregori Estrada (dia 13); Jull Garreta, el gran músic intuïtiu, per Jaume Marill (dia 20) i el P. Donòstla, compositor d'obres catalanes, per Manuel Valls <dia 27). 26 [2421 els En et. 2¿ IV~v.. /f'¿~ GJ~,:~ ..:~ ~hv...<- />?,"l(«f-- Re,~J(;) r~~'P~'c.J 4- e.,,_C-2/él,.._ A 4 ..,t,_ -c./.¡. 4. ,...,-(,.~/~~ J,. t:-.;_ {-. CJ«/fk - ¿""f-"'~-' ~ Ï'S ........,. '•'A-"~ a,.,' ~ -F'~ f-e. --t.... o-:.' ~ t:? ,_~ ... Ge.~ I,¡_ AAL ~__, t'• .......... -La ....CI 't<~ ..(..A. 7-r- ~.......-. J &}) ,-.e.c=A:J ~ ..,..._, y/. t- ~ ..,/.Q..U... tp ---~ ' A ~ A ~ ...,... ,-. _¡ _ ~ ~ L e:.. /--(A--o ..es~·- v, (.P~ > ~ ~e -s 1 ... ,.,, ~~.. 1!!.-íí~ r~ ~ ¿~jr,....,...~+J ~ " ¡e ·/-<~,...._ ~'- ~· h-f~.¡,~,...,....._~'' ' I ..f '¡;),...~· C• ~ J~ .C..., t>J( .. , -1 4-111- ~~ .¿...,~/;_,·,~.-~ ~ ~~.c_,.,z.._~ ..J...c_ .L.......... .. c;r,(.... - -. Y~ . . . _ cQ..,...TL. ' ' ... ..;L. ~,.._r~t-, è~· · '- . , Gj f.iA.- . . , .~ ,.n,t-J~ ~.,. ~~ l'I ~~~.. ~ .: -",. l'_.,._.~~ J ; ,.... .:-(, ~; ... _, l.. ';or~ ..-. r~ ,. . ,.,. _ . . . ~ -~-e+;....¿.·..... ~:: 4 _.--r.c-' ,: .,_"T.:,--t-1!'! •.&,...¡..-· ~ ....,., ..........., • ~fA" ..t-t .:. f~;, r N "'"'...A.- Ber gan za El domingo día rs de enero, por la tarde, el Patronnt o Pro ~Iúsica de Barcelona presenta por primera vez en Barcelon a a la extraord inaria mezzo-so prano cspañola Teresa Berganza , consider ada actualme nte como uno de los mas importan tes \'alore5 de la lírica mundial. Los públicos de todo el mundo la han aclamado con igual entusiasmo en los escenario s de ópera y en las salas de concier'tos. Su presentación en Barcelon a sc efectuara con el mismo program a que se había anunciad o en la anterior temporad a. Una figura destacad a, dentro de la co:1stelación de las actuales cantante s cspañolas de fama universa l irrefutab le, sólo compara ble a la de nuestra Victoria de lo-; Angcles. Sobresal e en todos los géneros d~l canto. Es tan gran artista sobre la escena como en el estrado del recitaL Sorprend e t anto por la calidad de la voz, la ciench del canto y el arte de la acción, como por Itt amplitud de su talento y la flexibihda è mteligen tc con que sabe adoptar la actitud del cantante en cada uno dc los géneros. Flexibili dad nada corrien te por enanto por la misma dificulta d de los estudios, cuando sc quieren alcanzar los puec:;tos de primera categoría en el arte lírico, hay una rJarcada tendenci a hacia la especiali zación. Cosa que hace aún mas admirabl e la vastidad de posibilid ades en los cautante s que saben escapa.- a toda limitació n de talentos. Teresa Bergauza posec el arte de la dicci6n mu:;ical y de la perfecció n de estilo, así como el gran conocim iento dc los textos mas diversos y su maneta de ser traduci· dos en el lenguaje de la música. Tanto si canta una aria de la antigua escuela napolitan a, o una bella y s6lida me· lodfa de llacndel , o una aria de un romantic o italiano del XIX, de melodismo exube· rante v delicado. Igual como nos dice las C!lncioncc; infantile s dc Moussor gsky, imita~· do el accnto de los niños cuando hablan y la música misteriosa que sc escoudc tra> el verbo infantil y poético. O bien las liuclas y habilmen te caractcrí zadas ccCinco catciones negras» de X. ~1ontsalvatge, o las cc -)iete Caucione s populare s españolas1 1 de Falla, llenas de una stta\'C gravcdad española , Teresa Bergam~a nos da Ja impresión dc que ella ha nacido expresam ente para e mtar ((aquello)). Es una artista universal que canta como si fuese una especiali sta de lo que esta cautando en aquet mo:nt.:ntu en (JUe la cscucham os. Reciente mentc, Teresa Berganz a ha obtenido extraord inarios éxitos eu Nortcamê· rica. En el Rogers Auditori um del :;\Iuseo ?\Ietropolitano ha dado su ya tradicional con· cierto neoyorgu ino, que cste año se repctirM en fcbrero con su actuación en la sala de la Filnrmón ica, del Lincoln Ccnter. ~oticias dc Nue\'a York, allegada s a circulo; cspañole s, comentau la importan cia de estos concicrto s y la extrañez a de que una ar· tbta de esta categoria no aclúe con mas frcncucn cia en .Sspaiia. Sn auscncia del Liceü es hien notoria. Esto hace mas intcresan te el anuncio de estc único recital en Barcdona . or).{anízado por el Patronat o Pro :;\Iúsica, qne tiene el honor dc presenta r en nucstrl ciudad a unn artista de tanta valía. 28 ~244~ )Da oia res ~- 10! pro • musica PATRONA TO PRO MUSICA DE BARCELONA A~ i o- Excepcional recital los na Presentación de la extraordinaria cantante :13 ad )S. Te resa Berganza Al ptano: Félix Lavilla PROGRAMA Sc delitto à l'adororti Confusa, smorrito Losdo ch'io piongo ( Rinaldo) Lo Zíngara Condones infantilcs fi.. SCARLATTI • PERGOLESI • HAENDEL. . OONIZETTI . MOUSSORGSKY • . . • li lC MONTSALVATGE FALLA. • • Cinca condones negros Siete condones populares españolos Domingo, 15 enero 1967, 6.30 tarde PALACIO DE LA MUSICA noticiasy. comentartos TARDES \" \"EL.\DAS ~It:SIC:\LES. La org-anir.acic)n uTarde~ 'Iusicalcs" que dcbra conciertos en el Colegio de <IL· Jmestra ciudad, representa una contrihución al mantenimicnto de :a acti,·idat1 artblica ciudadana, que seria muy tri~tc ver cxlinguir, ya que no existe en Barcdona ninguna otra asociacióu que se dedique exclusiv:unente a facilitar el conocimicnto del actual panolama internacional en la faceta dc la música de dunar:t. Por este motivo ctTardes mu~icales)), a pesar de los contratiempos y probll;!ma<.; con que ticne que salir al paso, piensa prosegnir en sn incansable bbor y a cstc fin tieue anunciados una ><.:rie de concil.:rtos a celebrar en próximas fcchas. El día 21 dc dicicmbre la .\sociación ofreccra un recital del Cuartcto de la FiLmn{mica Checa. En cncro sc prevén tres recitalc<.;: uCapclla l' h~i­ ca Polifònka d.:l F.A.D.u, el guitarnsta ]O\'an ]o\·icic ,. el Trío dc cuerda de Kar1srnhe. Lu:-, actos del mes de fcbrero corrt!,;ponderúu al pianista, ya conocido en la entidad, Juricu :\lurai, y al dúo dc I•iauo y violín :\largit Spirk-Bruno Mezzcna. En lo:; tnc~cs succ:;ivos ha~ta mayo, ~shín prcvisto~ rccilales del Cnarteto Mor~.ro, la soprano dc color Anette Meriwattcr, el ¡.{o\'ak Quarlctt, el flautista Alain ~larion. acompu1ïado por claYicémbalo, el :.:rnpo dc duna ra gricgo Armonia Ainain Y fiualmcntc la Orqncsta dc Camara de Skopje. ::.lb .~bcgados FlL:'IlS :\WSICALS. El crítico cinematogdífico y mu~ical, Jo:;cp Palau, escrib<: en uDestino" ( 1o-XII-rq6ó): «Ko- ticia que hah·a dl: colmar dc ak·gría :1 los filam1ónicos barceloneses. E~tos, hal nín de :;cntir el mayor interés, esperamos, por conocer los films que Paul Czinner rodó en Salzburgo y en los que se reprodnccn textualmcnle uDon JuaniJ de Mozart y •cEl caballcro de la rosa~> de Strauss. Aunquc, boy, el tema va a ser muy musical y poco cinematografico, no podíamos dejar de citar aquí, antes aue todo, tm nombre, el de Paul Czinner, asociado a los mejores años de la cinematografia alemana en su rama vienesa. Ultimamente, col1\·ertido en productor, llev6 a cabo esta tarea consistente en transcribir fiehnente a la pantalla dos r'eprescnt~ciones de ópera rcalmentc fuera de serie tanto por el \'alor dc bs partituras, como por la calidacl suprema dc los intérpretes. Gracias a una distribuídora local ambas cintas 5e ~.;ncucntran en Barcelona. En Barcdo:1:1 \·a :;e hahían \'isto tran;;crinc!Oncs cin~matograficas de t~Aida)), "~Ïadan;e B·•tt...:rfly•; y uToscaH, pero los films qtJC a 110ra nwncionamo~ repre;;entan una c·npre:-;a d..: mavor cn\·ctgadura. Proccdeü de lo:-. célchres festivales dc Salzburgo y nor lo que se rcficrc a uDon juan" asumc un \·alor hist6rico <.: intrínscco de m:tximo calibre, por cu:mto sc trata dc la ,·crsión dc Furtwanglcr'. Con su mnerte se "'xtinguió su art<.: incomparable, mas he aquí que alwra la cinta cinematogrúfica nos restitnyl.! sn visión personal de Mozart. Considcramos ocioso ror auestra part..:> entrar' ahora v aquí en elogios y pormenores con respecto a cste mago de !a batuta, cm·a antoridad y com[247] 31 petencia se impusicron siempre a la consideración y admiración del mundo musical. El campo dc sus actividades fue inmenso, pero no esta de mas recordar que en este campo Mozart ocupaba el puesto que le correspondía. Y consideramos que para el filarmónico pocas experiencias puedcn resultarle mas atrayentes, mas estimulantes, como la que representa poder asistir hoy a «Don ]uam> de )fozart tal y como pudo verse y oírse en Salzburgo cunndo Furtwangler era allí uno de los pr.otagonistas del Festival. En enanto n HE! caballero de la rosa» es la versión de Herbcrt von Karajan. Tanta es la popularidad que ha adquirido este , director, que su nombre ha de bastaries a todos cuantos nos lecn para que puedan aquilatar el interés dc esa cinta, que registra una vcrsión modélica de la mas difundida de las óperas de Ricardo Strauss. En cuanto a los intérpretes, huelga decir, que, tratandose de los festivares de Salzburgo, representau el resultado de una selecci6n rigurosísima. No r·udiendo cxtendernos en mas detalles, que podran conocer en su día, en cuanto puedan exhibirse estas cintas, nos limitaremos a decirles que en los repartos se leen los nombres de Elisabeth SchwarzJ:opf, Lisa Dclla Casa y Anton Dermota. Precisamentc, la Sclmarzkopf sc encuentra ahora en Barcelona para interpretar ' en el Liceu el papel de Mariscala de «El caballero dc la rosa». Han ernpezado y.1 las primcras Rl'&tiones para que sea una auténtica rcaliuad la presentación de estas pclícnlas ral público musical barcelonés Si son vcncidas todas las dificultades, principalmcmte cconómicas, estos films sc prcscntarún en d Palau de la Mú~ica. :.\IUSICA EN LOS INSTITUTOS. Los fnstitutos cxtranjcros r'adicados en nuestra ciudad, siguen su fructífera labor cultural en las distiutas ruanifestacione1 artísticas. He aquí las actividades mus. cales anunciadas para el presente mc~ d~ diciembre en los distintos Institutos. /ns. tituto Francés de Barcelona: Tiene anun. ciado para el próximo día 21, un recita; de canto a car'go de Chanterelle y Lanza del Vasto, que consistira en la ejccución de obras trobadorescas y canto grcgoria. no. Instituto Italiano de C1tllura: El pa. sado martes, dfa 13, ofreci6 un concierto en la Casa del Médico a cargo de la notable mezzo-soprano Anna Ricci, acom¡:añada al piano por Angel Soler, en cuya primera par'te se ofrecierou obras dc ,\n. tonio Caldara, Bencdctto Marcello, Ales· sando Scarlatti, Giovanni Martini y Gian. giacomo Carissimi. La seguncb parle, e,. taba integrada por cinco liedcrs de Ri. chard Wagner, una obra de Ludwig ran Beethoven y otra de Luigi Dallapiccola. I nstituto A lenuín de C.t~ltu.ra: El pa~ado día 3 del corriente, ofrcci6 en la Bihhoteca Central ama audición dc las Sona!J, de ]. S. Bach n6m. 2 en la mayor y en mi bemol mayor, n6m. r en si menor núm. 3 en mi mayor, núm. 6 en mi ma· yor y sonata en la menor, a cargo del violinista Xavier Turull, Angel Soler, clavicémbalo, Salvador Gratac6s, flauta y Josep Trotta, violoncelo. Y el día ¡de: actual, otra audición igualmcute dc sonatas de]. S. Bach, la núm. 4 en do menor, núm. 4 en do mayor, núm. :; en fa menor, núm. 6 eu sol mayor y Ofrcnd·1 musical, a cargo de los mismos solist:~> del concierto anterior. l11stüuto dc Esht· dios Norteame1·icanos: HI dfa I2 dc los corrientes, sc celebró en el Salón Tcatro de este Instituto un recital a cargo del barítono Raimundo Torres, acompnñado al piano por Jorge Giró. Figuraban en el programa obras de Brahms, Schununu, Schubert, Loewe, Foster, \Vol f y Straus~. r 11.!· UO· ital ofrece 100.000 discos t MUSICA NAVIDEÑA ~ ..,. ~ MUSICA CLASICA MUSICA DE JAZZ MUSICA MODERNA en grabaciones estereofónicas y monaurales UNICO ESTABLECIMIENTO CON EXISTENCIA PERMANENTE DE TO DOS LOS DISCOS EDIT ADOS Secci6n etpecializada en ENVIO DE DI S e O S A L EX T RA NJ ER O. Organizacl6n eH E QUE-DI S e O para obuquios muy selectoa. [249] 33 concursos y festivales o AREZZO. - En 1:1 c1udod . tollono de Areno tendró Jugar, del 23 ol 27 de agosto del próximo oño 1967, e : XV Concwso Pollfónico lnternoc1onol Guïdo d 'Arc:zo, que orgonizo lo Asoclac.ón de Am1gos de lo Mus1co de oquel!a ciudad. El Concurso del ario 1967 se dedicarà cspec1olmentc ol IV Centcnono del nocimiento de Cloudio Montevc:d1, y ccnstoró de cuotro categories. En lo pnmero categoria se .nclu~rón los Caros mixtos de no mós de 40 vo-:es m menes de 24. lo segundo co.egono, paro caros masculines de no mós de 30 voces n i menes de 15. lo tercera categoria est6 destinada o caros femenines de no mós de 30 veces ni menes de 15. Lo cuorta categoria se reservo o caros mixtos, mascu li nes o femenmos de no mós de 40 veces n1 menes de 15. Tomb1én ex1ste lo pruebo facu ltat iva para conto gregoriana. los inscripciones paro to:-nor porte en este concurso sc reci birón improrrogoblemente hoste el dío 15 de abril de 1967, o XV Concurso Pollfónico Internoc1anol Guido d'A•c: zo Pioz:o Gronde, 6 . Arc::zo. I Itoho) . v BUCARES T.-Del 5 ol 20 de septlembre del próximo oño 1967 tendró iugor e:1 Bucore- t el IV Concu·so y Festival lnternoc10101 Georg e Encscu, paro violin, p:ono y conto. Podrón to-r.or porte C'1 el m1~·no los ort,stcs que hoyon cu-r.pl1do lo edod de 33 oño-; antes del 31 de dic1crnbre de 1967; lo lnscripción o l concur~o finolizoró el dia 1. 0 de mcy:> del mismo año. U jurada estoró compucsto por pers:J'1o!idodes de di~t.n tas poises, y los prem1os cons lstlrOn en mc¿ollas, di plomes y en metól1co desdc 5.000 o 25.000 leis. Paro 1nfcrmoción, dir1g1rse a: Secretoriado en Bucarest, 1, Stirbei Veda Street, Reoé.bl1Co Socialista de Ru:-nania. • MILAN. - En el Polazzo deii'Arte, sito e:n el Porque de lo c•udad de Milón, ho tenido Jugar del 7 ol 18 de dic~em­ bre el Pnmer Solón Internacional de lo Mús1co. Este ocontecimiento, consagrada íntegromente o lo música en sus d1stintos aspectes, ho convertida o lo cop:tol de lombordio en el centro del móxi:-no interés de todos cuontos son amantes de este orte. El So16n Internacional de Música se dividió en dos secciones, en una de los cuoles se olbergabo uno expos1C16n retrospectiva de instrumentes musicales y música, procedentes de muscos, orchivos, colecciones y fóbricos dc ins trumentes. l o o tra sección se destin6 o la exposición d e instrumentes mLISicoles, oparotes para la difusión y reproducción de lo mús1co, y productes OLIXi liarcs, discos, instrumentes discogróf•cos, libros y publ icocíanes, ediciones musicales, etc. Duronte lo celebroción del Solón tuvíeron Jugar osimismo uno serie de repr_esentociones musicoles, toles como óperos, oudic1ones de música sacra, de eómoro y ligero, conjuntes ortisticos, e tcétero, paro toda lo cuol se ho contoda con lo colaboroción de mós de tre•nto poises. • ORENSE. - Al término del IX Concurso In ternacional de Música de Campostelo se celebró el Concurso InternaciOnal de Piano, VIl en a·dcn. El primer prem10 mtitulado «Enrique Gro:1odos)) fue declarada dcsierto, como os1mismo e l seg un do premio. El terce~ premio fue adjudicada ol piO· nisto cspañol Maria Monreol, slenda osim1sma c lasíficodos lo pianista brasi leño Edc Fiore, o qu icn se canced16 un primer occésit, y lo pion1sta argenti na Susano Mugas dc Rocco, o qwen fuc a djud icada un diploma. ·~ Como coda crio ho POSITANO. tenrdo Jugar en lo pobloción italiana de Positono el curso Beethoven que d1 r1g e el gran p1on1sto Wil helm Kempff. Con es te curso, el famosa pianista sc propone tronsm1t1r o los a lumnos mscritos su punto de v1sto sobre lo mterpretoc16n que debe dorse o lo obro del gran compos1tor Los alumnos de este curso de especiohzoción, paro poder tomar porte en el mismo, deben llevar preparades un determi nado número de obres, los cuoles son onolizodos e interpretades ol p1ono. mientros Kempff comento y corrige los distintes interpretociones reolizodos por los alumnes. Han osistido o lo no vena convocotor~o de cste curso Beethoven, un total de nueve pianistes, entre los cuoles se cucnto nuestro compatriota Miquel Forré. Este joven p1onisto obtuvo hoce un oño uno beco de lo Fundoc1ón Juon March, que le ho perm·t1do estud1or unes meses en Bruselos y osistir o cste curso de Ke,pff, en Pcs1tono. • NUEV A YORK. - El Concurso Internaciona l Di mi tri Mitropoulos paro D.rectorcs de Orqucsto se celebraré en Nucva York del 9 al 23 de cnero de I 967. Los cuotro pr imeros ganadares rccibírón un prem10 de 5.000 dólares coda uno. Paro informes, dírigirse ol Secretoriodo Dimitrí Mitropoulos, lnternotíon Music Competition, 130 Eost 59 th. Street. New York. New York I 0022. • BRASIL. Dcntr~ del VIII Concurso Internacional de Piano que tendrò lugor en el Brasil orgon1::odo por lo p1onisto Magda Toglioferro, ho sido concedida por el Ministcrio de Asuntos Exteriores de aquella nociòn un premio cspcc1ol dc I .000 dólares dest1nodo ol intérprctc, de cuolqu1cr noc1onolidod, que mcjor interprete obres de los compOsitores broSIIeños He1tor Vi lla-Lobos y Comarge Guarnien. 2 HOLANDA. El Festival de Holanda 1966 se ho destacada por el estreno sensoc1onol de lo ópcro El Loberinto, del joven compositor ho la ndés, de trcmto y cinca oños, Peter Schat, Como Maur1ce Bèjort en lo mayor porte de sus creocioncs, ho quer¡do Schat hocer un espectóculo completo, total, recurriendo ol tea- tro hob!odo, el con to, lo don ::a. el cinc, lo música m~trumental y lo elect rónico, presenta,¿o vanos h1storios po•olelomen te, como en circos de tres y cuatro pistes. • FESTIVALES MUS ICALES EU ROPEOS. - En lo reunión anual, celebrada en Praga, lo osombleo general de lo Asocioc1ón de Festívoles Musicales Europees acordó adm1t1r o los de Israel y Osok.o I Japón) como mtembros no europees, en el sent1do geogrófico del térmtno, pera difusores constontes y ostmilodores de lo música y lo cultura europea. Tal omplioción del campo de activtdod de la Asociactón de Fcst.vales posee un valor singular, ya que contribuiré o lo op. ox mación Gt! los pucbios en el domm•o de lo cu: 1uro por uno monifestoc•Ón comun dc lo música europea en su untdad fundomcntol y en lo nque::o de sus d1vcrs1dodes regionoles. 11 11 FESTIVAL DE MúS ICA DE AMÉRICA Y ESPAÑA. - El Deportam nto de Estada Norteomerocono subvencionaré o lo Q;questo Sinfón1ca NoCIOnal de Wash ington paro que ofrezco tres conciertos en el li Fcst•vol de Música de Américo y Espoño, osí como ol cuorteto Cloremont, de lo dlv•sión de Música Ge lo orgcnt::oc•on de Estades Amer~conos, enttdod que ho encorgodo o::>:os paro su estreno mundtol en el Festtvol de Modfld o diversos fundoc•ones y a los compositores Krieg, de Bros•l; Campos PorSl, de Puerto R1co, Costellonos, dc Venezuela, y Halffter tdon Crtstobol¡ de Espoño. Por otro porte, E.S.S.O. Espoñola ho realt::odo un encorgo ol composttor espor~1al Norc1so Bonet, mientros que don Eduordo Borre1ros finonctoró uno co.-nposición espec1ol o u no de los figures més destacades de lo musiCo con temporóneo res1dcn te en poises omenconos. Este l i Festival de Música de Amênco y Espoño, con toró con lo p1 esenCIO de prest•giosas 091upoc1ont:s musicoles de Espolio y proyecto, odcmós, lo mclusi6n de descoilontes grupos de cómoro e mterprctes, tonto espoñoles como tberoamenconos, en los programes que se desorrollorón en lo quinceno comprend1d0 entre los d•os 14 ol 28 de octubre de 1967 HOT CLUB DE BARCELONA presenta una extraordinària producció de NORMMAN GRANZ ELLA FITZG ERAL D i el TRIO de JIMMY JONES Tarda, a les 7 - Nit, a les 11 Dimecres, dia 15 de febrer de 1967 PALAU DE LA MÚSICA CATALANA I 36 [252) Joan Arnau Festes de Nodal. .. Diades assenyalades ... S'obliden els fets dolents i es recorden els bons ... Col que es foc• potent el nostre record envers uno persono om1go, o uno altra o lo qual agraïm quelcom d'impOrtant. Llavors ve el moment de pensar què serò el més escaient per o demostrar els nostres sentiments. I, després de molt o de poc barrinar, anem ol disc. Un disc pet êsser uno cosa ton personal, ton o lo mido d'aquell o QUI va dirigit, que per poc que hi pensem, trobarem de seguida què és el que més li escau Joan Arnau, crítiC musical de Tele-Expres i un veritabl e home del disc, per lo seva funció de director mus1cal en una de les firmes discogròfiques més importants, ens en dirò unes quantes coses, d'aquest personatge de tostemps, 1 molt més d'aquestes diades: el DISC. -Què és el d1sc? - ts un dels principals mitjons de difusió de lo música en tats els gèneres. I uno solució, diguem-ne domèstica de l'obsequi. En aquests dies se'n venen moltíssims, -De quina meno? -De tots els estils, de les obres més variodes ... Surten de racons on jauen dormint mesos i mesos, moltes vegades, obres impensades, de les quals jo no ens recordàvem. I, naturalment, el disc tradicional, el que ens parlo en tate' les llengües, dc pastors i d'ovelles, dc muntanyes nevades i de planúries cobertes de llum d'estrelles, de l'Infant ... -¿De quan ençò ho trobat el disc tanta difus•ó' -fn el moment de llançar el microsolc ol merca!, indubtablement. I és possible que molt anat l'estereofonia el desbanqui. És aviat encaro... No hi ha pos massa aparells per o reproduir-los omb perfecció; però estic segur que no es trigarà gaire o donar-me lo raó. -eNa hi ha perill per o les audicions en di- recte? -Aro parla el crític. El disc no aconseguirà moi l'emoció de lo música viva. -Parlant de músiCa viva: ¿augmento lo venda - Ben cert que sí. Però això és un cercle sense fi, El gran afeccionat vo o sentir l'intèrpret, en uno actuació personal, perquè en té notícies discogràfiques en lo mojorio de vegades i potser n'és jo admirador o través de les gravacions. El gran públic, potser, compro les obres gravodes per l' intèrpret, després d'haver-lo sentit i admirat, conduït per lo propaganda visual. - ¿Qui compro més discs, el jovent o bé la gent gran? -El jovent. Resultat: gran preponderància de lo música lleugera. -¿Compren els discs demanant coses concretes o no? -Generalment, concreten uno cançó determinada, sense que els interessin les altres que formen el conjunt. En altres ocasions, demanen quelcom que interpreti X. És l'intèrpret en abstracte, el que els interesso ... - Els que jo no som ton ¡aves, recordem gravacions fetes en discs de tècnica actual, amb veus o instruments d'intèrprets jo absents d'entre nosaltres; les recordem i les apreciem. Aquella Marino contada per Marc Redanda, Mercè Capsir, Hipòlit Lòzaro ... Fer el mateix amb a ltres obres, no és possible? - Sí, salvant les imperfeccions que, malgrat lo feina de laboratori, sempre hi trasllueixen, Però és treball que represento un esforç enorme, que presento més fets en contra que o favor, en el qual col onolitsor els resultats de tota meno, sense exloure'n els econò mics ... Això suposa ef fet que, malt de tord en tord, puguem sentir obres que represen ten un moment que difícilment tornarà o ésser. JOAN ARNAU ens ha acabat de convèncer. Teníem gran confiança en el disc. Per maltes raons d'apreciaCIÓ personal. Aro, però, ens permetem de recomanar lo idea o tots: un disc, sempre que esttgui ben pensat, arribarà on nc> arriben maltes altres coses, tot i ésser, potser, més pOSitives. de discs d'un intèrpret determinat després d'uno OCtuoc1ó personal, naturalment?' M. T. GIMtNEZ (253) 37 PLAZA CATALUÑA, 9, PRAL • f.\. 38 '(254] B A TELS. 221 24 37 y 231 55 40 R C E L O N A 11 Enric Morera. Per lo biografio d'un gran impulsiu" El dia 9 de desembre, o lo Solo d'osso1gs de I'Orfe·.i Cotolò i com o contmuoc1ó del C1cle dedtcot ols grans músics que d'alguna manera han tingut relaCIÓ amb l'Orfeó Català a través de lo seva llarga història, el secretori de l'Entitat, senyor Miquel Soperes, va parlar d'Enric Morera, desenrotllant, com jo anunciava el subtítol, lo biografio d'un gran impuls1u. El conferenciant adverteix de primer antuvi que lo seva intenció és de limitar-s~ o descriure biogròficoment el gran músic, sense entrar o considerar lo seva obro musical. fn11c Morera neix o Barcelona l'any 1865. El seu pare, que és fuster i músic d'afició, és el seu pnmer mestre. Morera estudio piano i violí i quas1 un nen encaro, actuo en cafès i teatres. Aquesta t:tt1vitot quedo, però, trencada amb lo marxo dP. lo família a Còrdova (Argentmo), on Morera p•osseguetx amb les seves aficions i es dóna o conèixer per aquelles terres amb recitals de cant per les esglésies, tot acompanyant-se ell mateix a l'harmòn1um. Fo vida semisalvatge, corrent de poble en poble, convivint enmig dels indígenes, dels quals aprèn cançons papulars. Quan jo té setze anys lo família Morera retorno o Barcelona, on ell continuo els estudis de piano, violí i hcrmonio. Actuo, com lo majoria dels músics del seu temps, en bolls, teatres i cafès. Als vint anys se'n va o BrusseHes per tol de seguir estudts ol Conservatori de lo capítol belga. Cinc anys més tord rorno o Barcelona amb el desig de donar o conèixer les noves tècniques musicals apreses. Fo amistot amb Rusiñol, Casos, Verdaguer, Vives, M1llet, etc. Veiem ol llarg de lo dissertació com lo vida de Morera esta composta de lluites i grans fracassos, com o conseqüència pnncipol del .eu temperament excessivament 1mpulsiu 1 dels malentesos entre els que l'envolten. L'Associació Mus1cal, la Societat Catalana de Concerts i el Teatre Novetats li estrenen diverses obres simfòniques. Fundo l'Orfeó Catalunya Nova, del qual serò director molts anys. Mentrestant compon i harmonitza canr.ons populars que interpreten tots els orfeons de Catalunya. Sota l'impuls del seu temperament ~quiet de1xo altra vegada Barcelona i s'estableix a Madrid per tol d'aconseguir noves estrenes: Lo canción del nóufrogo 1 Lo Devoción o lo Crus. Dos anys després retorno a Barcelona per estrenar Emporium ol Teatre del Liceu. Començo a escriure sordones que tot segUit es fon papulars. Altre v1atge o Amènca. Fracàs defin1t1u i retorn o BorcC'Iona. Les nostres autoritats li fon uno exceHent ccollido. ~s nomenat subdirector de l'Escolo Municipal de Música. Fundo un nou Teatre Líric Cataló, que ho d'acabar també amb el més rotund fracàs, on estreno Don Joan de Serrallonga. l'any 1942., Enric Morera moria a Barcelona deixant escrites més de 800 obres entre sordones, lieders, teatre, simfonies, cançons, etc. Aquesta é:; uno breu síntesi de la completo i densa biografio que va oferir el senyor Miquel Soperes, en el transcurs de lo qual hom pogué comprendre el temPErament fort i valent del músic que roman entre nosaltres com un dels homes més populars i est.mots dc lo nostra terra. EL MEU LLIBRE DE L'ORFEÓ CATALÀ de Miquel Saperas Pròleg per Fèlix Millet Una visió íntima i humana dels homes història de l'Orfeó Català i de la Demaneu-lo a Orfeó Català-A. Vives, 1- Barcelona [255] 39 ORFEÓ CATALÀ Cicle de conferències amb motiu del 75è aniversari Els divendres de l'Orfeó Català A les 8 del vespre La música a Barcelona i la vida de l'Orfeó Català PRòXIMES CONFER~NCIES 13 gener: Gregori Sunyol. El cant gregorià o Catalunya, per Gregori Estrada. 20 gener: Juli Garreta, el gron músic intuïtiu, per Jaume Mori11 . 27 gener: El P. Donòstio, compositor d'obres catalanes, per Manuel Valls. D'imminent aparició a la Biblioteca Selecta ]OAN ALAVEDRA POEMA DEL PESSEBRE Seguit de l'apassionant Anecdotari de les audicions de l'Oratori EL PESSEBRE L'obra catalana més difosa pel món, amb la música de PAU CASALS Edició illustrada amb dibuixos i fotografies Distribucions Catalònia (Casa del Libro) 40 [2561 los conciertos LES NADALES EN EL MON. -Uno de los primeros concicrlos de tema navideño es el que con una continuidad inquebrantable lleva a término el maestro Angel Colomer y del Romero. Este año presentara la XV versión dc ((Los Villancicos a través del mundo)), inter'pretados por varios orfeones y agrupaciones corales infantiles, conjuntos instrumentales infantiles, Agrupación instrumental de camara y solistas, todo~ bajo su propia dirección. El programa abarca obras castellanas, andaluzas, catalanas, populares alemanas, polonesas, ft'ancesas, americanas, etc., dando usí una magnífica \'Ísión de los cantos típicos de Navidad. ..f!:nl·,¡,pv· _ J ORFEO CA'l'ALA. -Las audicioncs 1.035 y 1.036 del Orfeó Català corresponden a los tradicionales couciertos de Sant Esteve y de Cap d'Any, que como siempre despiertan la maxima atenci6n de estas fiestas. Bajo la dirección del maestro Lluís 1\Iaria Millet sera interpretado un programa con obras de Romeu, 'romàs, Lluís Millet, Pérez Moya, Nicolau, J. Comellas, J. M. Pla, Dawson, P. Donostia, Casals, Joaquín de Pres y H aeudel. Destacau la primera audici6n por el Orfeó Català de NiL nadalenca, de Josep M. Pla, y la primera audici6n en Barcelona de unos fragmentos (L'estel i Glò,ria) del Oratorio El Pessebre, de Pau Casals, que el Orfeó Català estreuó en Europa y del cual ha da do ya varias audiciones bajo la dir'ecci6n de su autor. TRADICIONAL 11CONCERT DE 1'\ADAL)). - La Coral Sant jordi celebTa' en el Palacio de la Música, tal como ya es habitual en los últimos años, su tradicional y popular Concert de Nadal. En esta ocasi6n cabe destacar, al margen de su interesantísimo programa, la incorporación en su cpertorio de dos nuevas obr'as, estreno en IJarcelona. s~ trata la primera del Magnificat (obra del s. XVIII), para solistas, coro y orquesta, del autor Josep Antoni •M artí, monje de Montserrat y una de las mas importantes figuras de toda la historia musical del cenobio benedictino. Oriol Martorell, que en el pasado verano la dio a couocer en el Festival Internacional de Saint Céré, la ofrece ahora por primera vez en nuestra ciudad dentro del concierto de Navidad. La segunda obra se titula Tres nadales per a cor i cobla, original de Antoni Ros-Marbà. El resto del programa est{l compuesto por una variada selección de obras, autores y estilos, sobresaliendo principalmente las típicas melodías navideñas. Colaboraran en este concierto, hajo la direcci6n de Oriol Martorell, la Coral Sant Jordi, Grup Llevant y l'Esquitx; la Cobla Barcelona y Orquesta de Camara; los solistas 1larfa Car'men Bustamante y Francesc Chico, y la señorita :Maria Teresa Giménez, que dirige el grupo infantil l'Esquitx. PATRONATO PRO MÚSICA. - Después dc la sensacional actuación del pianista ruso Vladimir Ashkenazy, el Patronato Pro Música de Barcelona anuncia un extraordinario recital por la mezzo-soprano española Teresa Berganza, que sera acompailada al piano por Félix Lavilla. Este concierto, que constituye la presentaci6n en ll~rcelona de una figura tan destacada como es Teresa Berganza, tendra lugar el do~mgo, día 15 de ener'o, por la tarde. El programa, idéntico al del concierto que te~ta anunciado en la temporada anterior y que hubo de suspcndersc a causa de una lndisposici6n de la cantante, abarca obtas de Scarlatti, Pergolesi, Haendel, Donizetti, ~loussorgsky, X. Montsalvatge y Falla. f2571 41 eSUPREMO DANONE DE CHOCOLATE Oellcloso como un bombón u mucho més dlgestivo. • SUPREMO DANONE DE CARAMELO Exqulslto como una goloslna u mucho més allmentlcio. 42 (258 1 vida musical WASHINGTON. - El nuevo Centro Artistlco John Kennedy, en construcción, ha coniiado a Leonard Berstein una obra musical dramatlca, que sera estrenada en la inauguración de dicho centro, el pr6ximo año 1969. LONDRES.- Con ocaslón de la apertura de su 155 temporada, la Real Socieda.d Filarmónica. de Ulndres entregó en la capital britànica a Dimltri Shostakovitch la Medalla de Oro de dlcha entldad. Shostakovitch fue portador de su nuevo conclerto para violoncelo, escrita para Rostropovitch NUEVA YORK. - El 75 aniversario del Carne3ie Hali neoyorquino, se celebrara en el curso de la ectual temporada. Por la famosa sala, que !ue salvada de la demoliclón bace sets años por un comlté que presidió Isaac Stern, desfilaran numerosas orquestas americanas y extranjeras en los actes del jubileo. MOSCU. - Dos nuevas ópera.s presentara esta temporada - abierta el 15 de septiembre - el Teatre Bolshoi de Moscú, en estreno mundial: <CLa tragedla optimista,>, música de Kholminov fSObre la revolución bolchevlque), y <CLa fortaleza de Brest-Litovskll, que exaltara la reststencia. de las tropns rusas ante los ejércitos hitlerianes. Se estrenarà tamb!én el ballet «Assel», del compositor Vlassov. MILAN. - El pasado dia 7 de los corrientes, tuvo lugar la ln9.uguración de la temporada de ópera en el Scala de Milan. En el programa de la actual temporada, cabe destacar la actuación del gran director Herbert Von Karajan, en varlas óperas, tales como «Salomé>>, de Strauss: ((Tanhauser», con artistas de Bayreuth; «Cavalleria rusticana>>, protagonlza.da por Fiorenza Cossoto. Igualmente se anuncia un :bomenaje al gran maest.ro Arturo Toscanini, con una extl·aordinaria Cd!clón de la <<Misa de Requtemu, de verdi, bajo la dirección de Herbert Von Karajan. ------------------------------------------------------------------AREZZO. - Del 23 al 27 de agosto de 1967 se celebrara en la belllsima ciudad ital!nna de Arezzo, el :XV Concurso Polifónico Internacional «Guido d'Arezzo». e o R A L s A N T SANTA NIT! Santa nit I Clara nit! Son pregon plana al món, només vetlla la Verge i l'espÒs contemplant el dolcíssim repÒs de Jesús amorós. Santa nit I Clara nit I Dalt del cel, una veu uaHeluia I " els diu als pastors, •alegreu-vos i alceu vostres cors que és nat el Redemptor•. Santa nit I Clara nit I Somrient, dolçament, Déu Infant, circumdat de claror, baixa al món a aclarir la foscor. AHeluia, Senyor I J o R D I L' E s a u I T x 44 [260] JOIA EN EL MON I Joia en el món I Jesús és nat I O terra, el teu Senyor rep amb amor i amb humiliat i canta a sa llaor. Joia en el món I Amb nostres cants lloem el Salvador; muntanyes, rius, comes i plans ens facin de ressò. Joia en el món I Des del covaL Jesús ens obrirà del Paradís l'auri portal i allà ens acollirà. Traduccions d'ARTUR MARTom:. (Del disc Nadales per a cor i cobla) discos NADALES per a COR • I COBLA Coral Sant Jordi Cobla Barcelona Montserrat Martorell, controlto Oriol Martorell, d irector EDIGSA CM JSB Lo literatura d1scogrófico navideño es lndudablemente la més abundonte dentro del católogo de discos. Y no es de extroñor porque son muchos los temas opropiados para estos fíestas solemnemente y famíliormente conmemorodas en el mundo entera. Y dentro yo de los temas novideños, la conción popular, con sus ormOnlzoe~ones y voriontes, es proboblemente lo que ofrece mós posibdidodes en este sentida. Desde hoce olgunos oños son varios los solistes o conjuntes, vocoles e instrumentoles, que nos oporton nuevas grobociones sobre el temo novideño. Los autores se han desvelada por ofrecernos nuevas creaciones o a rmonizaciones. Y entre éstos destacan, como ya hemos señalodo, los que tienen por tema condones y melodies populores. Muchas veces, poreceres y críterios opvestos se fusionen o llegon o entenderse, porque en este caso utilizon el mismo lenguaje. Sobre este temo, Onol Martorell, que nos ofrece el presente disco, ho escrita: « ... i jo no sé si ens adonem prou del volar enorme que té això. No és un s1mple fet anecdòtic; no cou, tampoc, dins el domini del malenconiós costurnasme localista que massa sovint sobrevalorem 1que és mosso dèbil i estantís per aguantar les nostres fermes ospiracionsi i anhels. ~s, tinguem-ho ben present, un fet importantíssim, un fet cabdal. Mentre totes aquestes cançons (El Noi de la Mare i el Fum, fum, fum, El deset~~bre congelat i El rabadà, Les dotse van tacant i El cant dels ocells, per no citar-ne d'ol'res) seoueixin sent vives, segueixin florint es- pontònioment, segueixin transmetent-se oralment, i mentre seguim cantant-les sense mai haver-les apreses, com si les sabéssim ja en néixer, res, en cop ordre -espiritual i humà, històric a geogràfic- no estarà perdut. Tot és possible encara.» Esta es la raz:ón por lo cuol sobre esta base íntimamente popular se pueden dar siempre nuevas formes y ropajes. Este es lo que ha hecho Antoni Ros Marbò con los ocertodísimos orreglos paro cobla de unas cancaones novideñas. Digamos ante toda que, de entrada, nos han cousedo un choque, uno preocupación. Pera, dec•didamente, hemos sida gonodos por la simplacidod de estos arreglos y por lo conjunción de las voces con los instrumentes que componen este conjunto tan original - y de tan tos posabilidodes!- que es lo cobla. Y por un mamento hemos creído que conciones parecidas nacaeron de un entronque parecido: los voces de algún cantor o grupo de cantores, ocompoñodos de los rústicos y primitives instrumentes. Pera éste serio un temo que nos llevaria a un profunda estudio. En resumen: un magnifiCO disco (como nos t•ene ocostumbrodos yo lo Coral Sant Jordi) muy oprap1odo en estos mementos, y simplemente original. Los conciones que contiene (Sa nta Nit, Joia en el món y Adeste fideles) de procedencios ton d1stintos, nos han porecido nuevos. Y és te es el mèr' to principal de Antoni Ros Morbò, como compositor y de los mentisimes intérpretes. - A. S. [261] 45 gu1a ile conciertos LOCAL CONCIERTO 18 dom. 11 h. Palau Orfeó Loudate. Dir.: Angel Colomer del Romero. Conciones Novi. deños. 18 h. Tinell Orfeó Grocienc. Concierto de «Nadales». Dir.: A. Pérez Simó. 18.30 h. Polo u Coral Sant Jordi. L' Esquitx. Solistes. Orquesto de Cómoro. Cobla Bor. celono. Dir.: Oriol Martorell. Victorio, J. A. Martí, A. Ros Marbà. 17.30 h. Sontuorio «El Pesebre en lo conción popular>>. Escolania y copi lla del Sontuorio. Pompeyo Conjunto de Cómoro y órgono. (Audiciones Socros.) Palau Concierto por los alumnes de Estudio; Nelly. 21 miér. Insti tu to Rec•tol por Chontorelle y Lonzo del Yosto. 19.30 h. Froncés 26 lun. Palau L'Esquitx. L'Esquellerinc. El Virolet. Conciones de Novidod. Palau Orfeó Català. Dr. Lluís M. Millet. Tradicional Concierto de Sant Es· teve. I .... oudiciones de J. M. Plo y P. Casals y obro; de Lluís M1ller, Romeu, Tomàs, Pérez Moyo, Nicolau, Comelles, Dowson, P. Donostic, FECHA DICIEMBRE 20 mort. 10.30 h. 12 h. 18.15 :1. Josqum de Prés y Héindel. ENERO I dom. 18.15 h. Palau Orfeó Català. Dir. Lluís M. Millet. Tradicional Concierto de Cop d'Any. Obres de Lluís Millet, Romeu, Tomàs, Pérez Moyo, Nicolau, Comelles, J. M. Plo, Dowson, P. Donostio, P. Casals, Josquin de Prés, Handel. GUIA MUSICAL Temporada 1966/67- 18 diciembre 1966. Núm. 10-11. Edición extroordinorio de 10.000 ejemplores. Editada por «Polou de 1o Música Catalana>> - Deportamento de Pubhcrdod. NOTA IMPORTANTE: La redocción de GUIA MUSICAL publicaré en esta sección lo noticia de toda! los conciertos que se celebren en Barcelona. Roga'TIOS o los orgonizadores el envio de programes 1 cuontos noticies creen interesontes para su inserción en estos póginos. 46 [262) ¡yj. HASTA LA ULTIMA NOTA Su mustca favorita, tal como fué interpretada. Desde el tocadiscos portatil hasta la mas completa cadena de alta fidelidad. SONI DO ESTEREOFONICO or- riG. Discoteca moderna y clé1sica . Altavoces electrodiné1micos y electrosté1ticos. Amplificadores transistorizados (solid state) laboratorio Hi-Fi. lnstalaciones a ra medida . ACOUSTECH ~~;¡~~~~~~~~ SOU:N,~D~~~~~§~é;I~~~- UNIVERSITY THORENS ~c. wa rt he im desde 1.865 ,.apida, s. B. Rambla de Cataluña 7 y 9 Tel. 231 26 07 EXPOSICION NAVIDEÑA DE NOVEDADES durante el mes de diciembre [263] 47 Un regalo para él floïd en su nueva presentaciónde lujo. reune las dos mejores cualidades de un presente distinguido: el valor útil de sucontenldo,la belleza de su presentaclón. Se recobo con placer y es vn placer el usarlo. Pa ra d espués del afeotado FLOID "AFTER-SHA· VE ". Para la higoene del ca· beilo HAUGROQUINA FLOID "HAIR • TONIC"· Para d ostonguorse de los damàs FLOID "EAU Dl COLOGNE" Todo en sui catidades internac oonales.l