Blancafort, músic català Taules cronològiques de Blancafort Intoducció Verge Maria, per Manuel Blancafort Manuel Blancafort i la seva Verge Maria, per Lluís M. Millet Manuel Blancafort: Una original aportació a la música catalana , per Xavier Montsalvatge Obra i trajectòria de Manuel Blancafort Manuel Blancafort, per M. Teresa Giménez Seixantè aniversari del Palau de la Müsica Catalana Noticias y comentarios: Orfeó Enric Morera Los conciertos: Patronato Pro música, Asociación de Cultura Musical, Orquesta Ciutat de Barcelona Concursos y festivales: Sabadell, Montreal , Madrid Vida musical: Roma, Luxemburg Guia de conciertos
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Irving Berlin, Richard Rodgers, Leonard BernsteirL, Eugene Ormandy, Louis Arn1strong, Bin,g Crosby, Doris Day, Glenn Ford, Frank Sinatra, Victoría de Los Angeles, Claudio Arrau, Nat Milstein, Tsaac Stern, Alfred Hitchcock, Elia Kazan, Joshua Logan, André Kostelanetz, y otras muchas celebridades del 1nundo de la música han escogído FISHER. Uno gama única en el mundo de la Alta Fodelídad 1 Amplifocadoros, Sintonízadores, Receptores u Pantalla s acustlcas de una calidad tècnica u sonora excepcional es. Concobidos, construídos u controlados por los laboratorlos de la FISHER CORPORATION. Long lsland Clty. New York, USA En España, VIETA Audio Electrónica, con sus 12 años de experíencia en Alta f1del1dad, garanliza sus productos. Los aparatos FISHER sólo los hallarÍI Ud. en los mejores comerctos especializados de nuestro pals. Blancafort, , mUSI C ca talà Fo escassament un parell de setmanes que des d'aquesta mateixa publicació, en l'intent de donar l'esbós de la trajectòria espiritual seguida per l'obra de Manuel Blancafort, vaig assenyalar les característiques essencials que concorrien a definir el sentit i la significació de l'oratori «Verge Maria», Premi de l'Orfeó Català 1963. El comentari era motivat per l'expectativa de l'estrena de tan important partitura. Aro, la causa de les presents consideracions és l'homenatge que la «Guia» (únic òrgan d'informació i de difusió musical amb què compta el país) estima que ha de tributar a aquest gloriós i a la vegada actiu representant de la cultura catalana en la seva branca musical. Perquè cal no oblidar-ho, Blancafort pertany a la generació que després de la important fonamentació que significà per a nosaltres l'obra del grup de l'Orfeó Català, atorgà continuïtat i sentit a l'evolució musical del pafs amb una característica essencial, i és que, acceptant el que e ls corrents musicals d'Europa oferien com o novetats, els nostres compositors es mantingueren en uno línia profundament arrelada a les essències de la terra. Així, en lo tècnica dodecafònica de Gerhard, en la secreta confidència amb suggestives ressonàncies impressionistes de Mompou, o en la ponderada expressió lírica de Toldrà, no ens serà difícil de rastrejar i trobar el perfil de la nostra fisonomia mental. En l'obra de Blancafort, activíssim membre d'aquesta brillant promoció, la presència de l'esperit de la terra és constant. Unes vegades es manifesta per la referència directa del document popular, però en la majoria dels casos és per compliment espontani del precepte elòtètic, dictat per M. de Falla, de «donar l'autenticitat sense la literalitat». Blancafort és putor d'uno important producció amorada d'aquesta autenticitat expressiva que transubstancio la nostra essència per a atorgar el do de lo universalitat. Com en els músics citats, però pel camí de lo tradició, Blancafort ho fet el miracle de transformar els esquemes clàssics en vivències, gràcies a lo força i a lo concentració d'un llarg procés depurador que té en l'oratori «Verge Maria» lo seva més cabdal manifestació. Una nota final curiosa: l'any 1928, l'Orfeó Català presentà el poema coral de Blancafort «Comí de Siena». Ara, al cap de quaranta anys, estreno la seva segona pàgina coral. Entremig hi ho el brillant itinerari («Sonatina antiga» ( 1929), «Dos nocturns» i «El rapte de les Sabines» ( 1931), els concerts per a piano i orquestro ( 1944-1946); dos quartets de cordo ( 1948- 1950), «Simfonia en mi», «Rapsòdia catalana per a violoncel i orquestra» ( 1953), etc.), que culmina, com vaig dir no fa gaire ( 1 ) , en la serena meditació de «Verge Ma ria». Repeteixo, per tant, que l'estrena d'aquesta obro és una fita fonamental en la història de lo nostra música. MANUEL VALLS ( 1) Vegeu el número anterior de la «Guia». ' IQUES TAULES CRONOLOG ANYS OBRA d eM. Bl a nca fort H IS TÒRI A 1913 Creació dc I' Associació de Música elc Cambra. Norme.~ ortoqrtl/iques dc l'Institut. Parsi/al, al Liceu. 19 14 Couslitució dc la Mancomunitat de Catalunya. Primera guerra munuial. 19 15-19 18 Jocs i da11ses als camps - Cançons de muntanya- "l\' otes d'antany, piano. Mor Vidiella. Mor Enric Granados. F. Mompou: Suburbis. 1916 1918-192-!: Cants fntims (dos reculls), piano. L c coq et l'A rl!HJUin, de Cocteau. R<>bert Gerhard: L 'infantament me· ravcllós de Solterezade. Mor De. bussy. 1919-1924 El Parc d'atracci01ts, piano (estrena a París per Ricard Viñas). Pastoral en sol, piano. Institució d els Concursos ~fusical< Eusebi Patxot. Momoou : Cants maptcs. Pelléas et .Mélisande, de Debussy. a Barcelona. 1920-1022 Tres cançons de Nadal - Quatre cançons, veu i piano (estrenades a París per Jane Bathorie). Creació de l'Associació Íntima de Con. certs i de l'Q¡·questra Pau Casals. 1921 Primera audició de la Pa-ssió segons Sant .liateu, de Bach, per l'Orfeó Català. Prokoficff: L'amor de ll's tres taronges. Mompou : Charmes. 1923 Dictadura de Primo de Rivera. Falla: El Retal>lo de Maese Pedro. Schocnbet·g : Cinc peces pe1· a piano. 1925 La Dictadura suprimeix la Mancomu ni tat. Creació de l'Associació Obre t·a de Concerts. 1926 4 (388) Camins, piano. Ricard Viñas estrena a París els Cants íntims. OBRA d e M . Bl a ncafort HI S TÒRIA 1927 A merican sotwenir, piano - Camí de Siena (text T. Garcés), veus mixtes. Primera audició de la Missa Solemnis, de Beethoven, per l'Orfeó Català. 1928 g slrena de Camí de Siena per l'Orfeó Català. Toldrà : El gimvolt de maig. Vives : Follies i paisat{(es. 1929 So1wtina antiJ(a, piano - MaLí de /esta a Puig-graci6.~, orquestra (estrenada al Liceu per Joan Lamote de Grignon). Blanca Selva estrena Camins. L'Orquestra Pau Casals, sot3 la direcció del seu titular, interpreta al Palau Matí de f esta a PuiJ(-graci6s. Exposició Universal. 1930 Serenata a l'In/ant (text J. M. LópezPicó), duo soprano i mezzo - Dos noct11rns, piano. Caiguda de Primo de Rivera. Strnvinsky : Simfonia dels salmf. 1931 E! rapte de les Sabines, orquestra (és estrenada al Palau de la Música, per l'Orquestra Pau Casals). Segona República. Generali~t de Catalunya. Plebiscit per l'Estatut. R. Gerhard: L·alta naixença del Rei En Jaume. 1982 Pastorelia, violí per F . Costa). piano (estrenada Pompeu Fabra: DiccionaTi Genera/. Mor Amaden Vives. 1033 Ermita i panorama, petita orquestra. 1935 Tres tonades, piano. 1936 Al XJVè Festival del S.I.M.C., Pere \'all ribera interpreta Sonatina antiga sota la denominació de Les ombres perenne.ç. 1987 Pre~.runtes ANY S 1989 Mor Nicolau . III Congrés de la Societat I nternacional de Musicologia. Guerra civil. melangioses - Motiu cle rcmç6 (text J. M. López-P icó), veu i petita orquestra. Abolició de l' Estatut. Sego!la guerra mundial. J . Rodrigo : Conrierto de A ranjue=. ANYS 1941 OBRA de M . Blancafort HISTÒRIA RomallÇa. intennedi i mar.ra, piano. Mor a Barcelona el mestre Lluís Millt>t o 1942 Moments musicals, piano. Mor Emic Morera. Toldrà : Cancione$ sobre tc.t"tos del .~iglo de oro. 1944 Preludi, ària i giga, orquestra - Pri1ner concert (concerto om1naggio), piano i orquestra (estrenat per l'Orquestra Municipal, Eduard Toldrà i M. Canals}. Creació de l'Orquestra Municipal d1· Barcelona. Mor Francesc Pujol. 1945 1946 Concert ibèric, piano i orquestra. Estrena de Ermita i pmlorama (Orquestra Municipal, Eduard Toldrà). Mor Manuel de Falla. Montsalvabre : Cinro canci011es negras. Constitució del «Cercle Musiral Ma· nu el de Falla» . 1947 1948 Quartet núm. 1. Estrena de Preludi, ària i giga (Orquestra Municipal, Eduard Toldrà). J. Comellas: L{rica catala11a. 1949 Estrena al «.Tardí dels Tarongers» del Quartet núm. 1, per 1'Agrup!'.CiÓ de Música de Cambra de Barcelona. Quartet de Pedralbes n.0 ~- Mor Joaquim Turina. Mor J. Lamotc de Grignon. 1950 Estrena del Quartet dc Pedralbes n .0 ~, al «.Tardí dels Tarongers,., per l' Agrupaci6 de Música de Cambra de Barcelona. Estrena de Concert ibèric (M. Canals, Orquestra Municipal, Eduard Toldrà). Canç6 de l'amor primera (text Tomàs Garcés). Simfonia en ml (Premi de Barcelona 1950). 1951 Sardana simfònica - Cei1io de minlta aldea- Joc (text T. Garcés), veu i piano. 6 [390] 60è aniversnri de l'Orfeó Català. ANYS 1958 HI54 W55 HISTÒRIA OBRA de M . Blan cafort Rapsòdia catalana, violoncel i orquestnl - Lrr /fum de Nadal (text T. Gurcés). veu i piano - ¿A dónde te cscondiste? (text St. .Joan de In Creu), V<'u i orgue. Sonet penitencial (text O. Saltor}, !';oprono, clarinet, violí, \'iola, t·ello. M. Valls : Cançons dc la f'Oda del temps. f:l torrent - El ~oig dc tenir germana (text Guerau de Liost), soprano, Pierre Boulez : Lc marlcan satts ma1t1'e. clarinet, violf, viola, eello. 1956-1964· Ferge .Maria (sis cslampes vocal-simfòniques). Cinquantenari del Palau de la Música. Tres audicions de la Passió segons Sant Ma.teu, de Bach, per l'Orfeó Català. L'Orfeó Català interpreta Stabat Mater, de Poulenc. Toldrà: ~et cançons populars catalanes. 1958 I· 1959 1961 e L'aire del i\Jontseny (text P. Ribot), soprano, flauta, oboè. clarinet i c•orda . Estrena de Sardana simfònica (Orquestra Municipal, Ricard Lamote de Grignon). Estrena d'Atlàntida, de Falla. « ll'oucck•, 1964 de Alban Berg, a Bar- celona. 1!165 Concessió del 1."' Premi del Concurs Orfeó Català a l'erge Jfaria. 1966 Cauç6 de l'tínic camí (text T. Roig i Llop), veu i piano - L'Itt/init (text R. Llates), ven i piano. Concessió del Premi Ciutat de Barcelona 1066 a Rapsòdia Catalana. 75è aniversari de l'Orfeó Català. Creació de l'Orquestra C'iulat de Bar 1967 celona. 1968 Estrena de Verge Maria, per l'Orfeó Català. [391] 7 Introducció a 11 Ver ge Ma ria11 Heus ací quatre paraules sobre la gènesi de la cantata •Verge Maria•. La idea d'escriu re una obra d'esper it religiós ja venia de molts anys, però sempre ho anava ajornant en espera de sentir-me més preparat i segur del que volia fer. Havia de ser una obra de major extensió que cap altra meva: havia de compondre un càntic de lloança I acció de gràcies a Déu pel do de la música. Era condició indispensable d'emprar les veus humanes, i per ter-ho calia trobar un text que s'avingués amb les meves orientacions. No el trobava i anaven passant anys fins que un dia, tot d'una, el problema se'm presentà resolt: el text seria una tria de versicles dels Oficis Divins corresponents a les principals festes marianes. Els episodis que la litúrgia commemora m'oferie n un insuperable poema per a compondre una cantata: Sis estampe s estretament lligades però molt contrastades, ja que evoquen situacions tan diverses com la poesia del diàleg entre Gabriel i Maria; l'alegria de Betlem; la intensit at dolorosa del Calvari i l'exultació triomfal de l'Assumpció. A manera d'interm edi hi hauria una evocació de la fugida a Egipte a través del desert (música sense paraules). Aquest va ser el projecte. Pel que fa a la música, la primera condició era veure de quina manera podria assegurar la unitat de conjunt en una obra d'extensió tan considerable i que havia de passar per fases de signe expressiu molt divers. No era possible recórrer a un disseny melòdic que anés reapareixent: ni leit-motiv ni forma cíclica. L'homog eneïtat dependria de l'encert a traçar unes línies generals que lliguessin, calculan t minuciosament la durada i la dinàmica de cada fragmen t i situant de manera adequad a al text els moments de màxima tensió del discurs musical. Tot això procurant sempre la unitat d'estil. Fins a quin punt hagi aconseguit aproximar-me a aquestes previsio ns tècniques és un interrogant al qual jo no ouc respondre. Em refio que l'audito r donarà bona acollida a determinats passatges d'intens itat expressiva; a les ressonà ncies gregorianes que se senten quan el text ho requereix, alxf com a l'arrel catalana que dóna saba a tota l'obra. No sé amb quines paraules expressar el meu agraïment al gloriós Orfeó Català que m'ha fet l'honor d'acollir i estrenar la cantata •Verge Maria•. A la Junta i particularment al seu president, senyor Joan Antoni Maragall, vagin els meus millors sentiments. l 'admirat mestre Lluís M.• Millet. al front dels cantaires i de l'orquestra. ha realitza t un treball extraord inari: s'ha bolcat a la partitura per donar-ne la millor versió. Però jo he pogut veure que, a més de posar al servei de l'obra la seva formidable musica litat i la competència interpretativa que tots li reconeixem, hi ha posat el cor: l'ha estimada. Gràcies, estimat amic Mlllet. MANUEL BLANCAFORT [393] 9 MAN UEL BLANCAFORT I LA SEVA "VERGE MARIA" lleus ací un mus1c honrat, e..--.:e.mple fervent de lleialtat a uns principis immutabllts, la qual cosa no vol pas dir que no sigui un recercador infatigable de noves solucions i de camins no pas fàcils d'escollir. En la persona de Blancafort conviuen ambdues característiques, i amh elles basteix una obra viva feta de sinceritat i d'inquietud alhora, amb una pruïj'l evolutiva continuada. Avui oïm per primera volta la seva obra cabdal, compostn amb una donació i un amor totals, les estampes vocal-simfòniques cVerge Maria•, exponent alhora de fe religiosa i afecte paternal, símbol dels ideals humans i musicals de la seva vida. És en la primera estamt>a, dmmaculada• (Tota pulcra), on les essències musicals subjecth·es de la trajectòria musical de l'autor es fan més paleses : una veriJ,ab!e filigrana harmònica, instrumental i emocional. •Anunciació• apareix rica de contrastos i d'exquisideses que acusen una fecunda imaginació. En ella la vh·ència gregoriana hi és evident. Aquesta estampa té una resolució de meravella : l'acceptació de les paraules de l'Arcàngel per la Verge Maria és traduïda amb veritable, amb inefable unció; la veu de l'Esclava del Senyor és cèlicament bressada per les veus del cor a boca closa; les cordes amb sordina, l'arpa, JO [3941 la celes~a, la trompa i la campana tènues que se senten llunyanes, i per sobre el con. jun.t, la flauta, símbol amorós dc l'Auge!. Després ... una gran frisança que s'esfuma al batec dc.' les ales invisibles ... cXalivitah és un quadre exultant de color : clams de joia, ~ocs vibrants de canJ. panes anuncien el pas dels exèrcits celes· ~als. Aquests, amb velada emoció exalcen la glòria del Senyor : cGlòria in excelsis Deo et iu terra pax... •. L'adveniment del Senyor és anunciat als pas~ors. Sobtada· men.t un oportú cscherzando• pastoral ini· ciat per 1'orques~ra, i que més tard es repeteix, ens posa davant els ulls un pa· norama contrastant. .. Finalment, l'esclat de joia reYé amb tota plenitud ; les parau· les de l'Ave Maria són entonades com Ull himne de triomf per ~ot el cor recolzat ptr l'eufòria orquestral més reeixida. La cFugida a Egipte» és u na plana mestrl· vola quasi exclusivament simfònica de pur ambient e>ocatiu i coloristic. El cor Iu in~ené només en pe~its fragmen~s sempre vocalitzats, com un element més de l'or· questra. L'essència de la nostra cançó s'estén amorosa en aques~ fragment. El •Calvari» és per a mi l'estampa més punyent dc tota l'obra. Aquest aStabat ).!aten, can.tat en la nostra llengua esti· mada, ens porta un calfred d'emoció vil"a, gosaria dir (empran.t unes pnraules del I meu parc) •com d'una entranya que s'esquinça•. Bressades feréstegament, amb un ritme trencat i fúnebre, les paraules ens entren dins l'ànima. L'ombra de Poulenc no hi és pas absenl. Els fragments ca capella• són d'una vl!ritat que penetra. No dubtem a qualificar aquesta plana com una obra mestra de la nostra música. En l'estampa final, cAssumpció», l'orques- UC$ on. ~el. ma tra prepara, amb interès creixent i contrastos adients, l'enlrada coral de 1' cAllcluia» fulgurant, slmbnl de J'entrada de Maria a la Glòria. A penes sense interrompre el ritme inicial, la joia i el fervor s'encadenen fins que resten les veus soles com exfasiades, encomanant l'èxtasi a tota l'orquestra. El ritme inicial revé. Altre ritme ternari i afirma~iu que no ens deixarà quasi fins al final, apareix dominador i eus porta a l'explosió de l'entusiasme inicial : l'cAssumpta és Maria a la Glòria» e3 repeteix amb exalçament apo~eòsic. Celebrem l'aparició d'aquesta obra que és orgull del nostre patrimoni musical. LLU1S M.a MILLET -- IU!· les· ceu ls is del .da- ini· e:; pa- :lat au· un tri· pur hi nés Reproducció de la dedicatòria autògrafa de cVerge ::.\laria• [395) 11 Manuel Blancafort: Una original aportació a la música catalana Recordo haver descobert la música de Blancafort abans de la guerra civil. Concretament em sembla veure encara Joan Magrinyà en el que era llavors Teatre Urquinaona, quan ballava, vestint un figurí de Grau-Sala, aquella Polka de l'equilibrista del Parc 'd'atrac· clons, la suite pianística que va projectar la fama del nostre compositor fora del pafs. Menys se m'ha oblidat encara la participació de Blancafort en el Festival de la S.I.M.C. celebrat a Barcelona en la primavera de 1936. Fou un concert de cambra en el qual, entre altres intèrprets, varen actuar el violinista Antoni Brasa acompanyat al piano per Ben· jamin Brltten - que comptava llavors 23 anys .:.... en l'estrena d'una Suite d'aquest últim, i Pere Vallrlbera, que va donar a conèixer Les ombres perennes, tres peces per a piano de Blancafort, obra de la qual no he sentit 12 [396) mai més parlar i que no he vist tampoc que figuri en el catàleg de la seva producció. Aquestes dues composicions varen revelar· me un doble perfil en la música de Blancafort que va mantenir-se fins al tombant dels anys quaranta. Per una banda la ironia sense massa sarcasme, era la nota més viva en algunes partitures seves d'aquella etapa: l'alludit •Parc d'atraccions• que l'admirat Ri· card Viñes va Imposar internacionalment; una altra obra planfstica- •American souvenir• - creada després d'un primer viatge de l'autor als Estats Units, i la suite simfònica •El rapte de les sabines•, amb la qual va començar a prendre contacte amb els recursos de l'orquestra. Coincidint amb aquesta tendència que podia fer suposar una certa Inclinació cap a l'es· cepticisme, veiérem com el compositor, amb ~ls se en Dimarts, 21 d'abúl, a Jes 18 Mardi, 21 Avril, à Martes, h. 21 de abril, a las CASAL D EL METGE PROGRAMA I Sonata for flute and piano W alter Piston (U. S. A.) 1. Allegro moderato e grazioso z . Adagio 3· Allegro vivace \Vinifred Hooke, piano - Esteve Gratacós, flatrta Sonette der Elisabeth Barret -Browning Egon W ellesz ( Austria) I.eonore Meyer, soprano - Galimir Quartett II Suite for violin and piano, op. 6 Benjamin Britten (Anglaterra) Introduction 1. March z . Moto perpetuo 0 . Lullaby Anton Brosa, violí - Piano: l'autor 4· Waltz "Quelq u es Airs de Claris se J u ran ville" André Sauris (Bèlgica Marie Lancelot, contnlt - Alexandre Vilalta, piano Nou Quartet Hongarès "Les ombres perennes"; tres peces per a piano Manuel Blancafort (Barcelona) Piano: Pere Vallribera al· Ri· Ili l t; Cinquième Quatuor à cordes Béla Bartók (Hongria) )li- ge fò· ¡al ~ls jia nb 18 18 1. Allegro 2. Adagio molto 0 . Scherzo alia bulgarese 4· Andante 5· Finale Nott Quartet Hongarès 3 Any 1936. Al XIVè Festival de la S.I.M.C. és interpretada l'obra eLes ombres perennes•, de M. Blancafort Manuel Blancafort: Una original aportaci ó a la música catalana Recordo haver descobert la música de Blancafort abans de la guerra civil. Concretament em sembla veure encara Joan Magrinyà en el que era llavors Teatre Urquinaona, quan ballava, vestint un figurí de Grau-Sala, aquella Polka de l'equilibrista del Parc •d'atracclons, la suite pianística que va projectar la fama del nostre compositor fora del pafs. mai més parlar I que no he vist tampoc que figuri en el catàleg de la seva producció. Aquestes dues composicions varen revelar· me un doble perfil en la música de Blancafort que va mantenir-se fins al tombant dels anys quaranta. Per una banda la ironia sense massa sarcasme, era la nota més viva en algunes partitures seves d'aquella etapa: l'al· Menys se m'ha oblidat encara la participació de Blancafort en el Festival de la S.I.M.C. celebrat a Barcelona en la primavera de 1936. Fou un concert de cambra en el qual, entre ludit ·Parc d'atraccions• que l'admirat Ricard Viñes va imposar internacionalment; una altra obra pianística- •American souvenir•- creada després d'un primer viatge altres Intèrprets, varen actuar el violinista Antoni Brosa acompanyat al piano per Benjamin Britten- que comptava llavors 23 anys -en l'estrena d'una Suite d'aquest últim, i Pere Vallrlbera, que va donar a conèixer Les de l'autor als Estats Units, i la suite simfò· nica ·El rapte de les sabines•, amb la qual va començar a prendre contacte amb els ombres perennes, tres peces per a plano de Blancafort, obra de la qual no he sentit 12 [396) recursos de l'orquestra. Coincidint amb aquesta tendència que podia fer suposar una certa inclinació cap a l'escepticisme, veiérem com el compositor, amb !ls Dimarts, 2.1 d'abril, a Jes 18 Mardi, Avril, à 2. 1 Martes, b. 2. 1 de abril, a las 18 18 CASAL DEL METGE PROGRAMA I Sonata for flúte and piano Walter Piston (U. S. A.) 1. Allegro moderato e grazioso 2 . Adagio 5· Allegro vivace \Vinifred Hooke, piano - Esteve Gratacós, f1au1a Sonette der Elisabeth Barret-Browning Egon Wellesz (Austria) Leonore Meyer, soprano - Galimir Quartett II Suite for violin and pi ano, op. 6 Benjamin Britten (Anglaterra) Introduction 1. March 2. . Moto perpetuo 5· Lullaby Anton .Brosa, violi - Piano: l'autor 4· Waltz "Quelques Airs de Claris se J uran ville" André Souris (Bèlgica Marie Lancelot, contralt - Alexandre Vilalta, piano Nou Quartet Hongarès en "Les ombres perennes"; tres peces per a piano Manuel Blancafort (Barcelona) aJ. Piano: Pere Vallribera se Ri· III lt; Cinquièm e Q uat uor à cordes Béla Bar tók (Hongria) )li- ge fò· Jal 1. Allegro ~. Adagio molto 3· Scherzo alia bulguese 4· Andante 5· Finale Nou Quartet Hongarès 91S dia I es· 3 Any 1936. Al XIVè Festival de la S.I.M.C. és interpretada l'o bra • L es omb res perennes•, de M. Blancafort •Les ombres perennes•. igual que amb altres realitzacions d'aquells anys que anàvem coneixent- els •Jocs i Danses•, els •Cants lntlms• o el poema instrumental ·Matí de Festa• o algunes cançons - . abandona la l'escola germànica, el primer adscrit ja a l'avançada vienesa, el segon vinculat encara a la tradició post-romàntica alemanya. Mompou, Samper o Blancafort copsaven la petita revolució post-impressionista de Paris. Era causticitat atret per una expressió molt menys inteHectualitzada o en tot cas d'una més clara i senzilla línia poètica. quan el Coronel De Basil presentava al Liceu els ballets de Georges Auric i Raoul Duffy, de Poulenc l Marie Laurencin, de Resplghi i Derain o de Manuel de Falla i Picasso, La Amb tot, Manuel Blancafort amb la seva música quedava en aquella època i comparat amb els artistes catalans de la generació anterior a la seva -la dels Mlllet, Nicolau, Morera o Pedrell- com un dels nostres •enfants terribles• del moment. Aixf el consideràvem aparellant-lo amb els altres compositors aproximadament de la seva edat. La seva música em semblava ser un reflex de la seva persona, relació que també Inconscientment establia entre l'obra i el seu autor quan es tractava d'altres coHegues seus. Recordo com em sorprenia comparar l'estampa bigarrada I violenta d'un Morera o la gravetat ombrívola de Nicolau amb aquells que llavors representaven una actitud renovadora. Manuel Blancafort aparentava un home de negocis expeditiu l optimista. L'havia vist al costat de Robert Gerhard amb el seu aire de circumspecte, d'especialista científic; de Frederic Mompou, pulcríssim, silenciós i distant; de Baltasar Samper, també polit i reservat, o de Ricard Lamote. home d'ofici selecte. Aquestes aparences externes crec que no eren del tot alienes a una determinant artística. Gerhard i Lamote treballaven atrets per 14 [398] música de Blancafort, aguda i graciosa a vegades, amb accents de tendresa l poesia sempre, quedava perfectament adscrita a aquest món estètic la crisi del qual la guerra havia de precipitar. Seguim estimant la música de Manuel Blancafort que en l'últim quart de segle ha pres un altre cafre i una significació menys espe· cifica, encara que igualment interessant. ~s possible que ens correspongui de jutjar-la a través de l'obra d'aquest últim període en el qual graviten els seus dos Concerts de plano, la Simfonia, la Rapsòdia Catalana per a violoncel i orquestra, els dos Quartets l final· ment la cantata Verge Maria, partitura en la qual trobem la síntesi de la seva personal~ tat estabilitzada per la maduresa. Això no obstant, mai no deixarem de creure que tam· bé en les seves cançons i en les creacions pianístiques de la primera època es defineix un artista que malgrat la seva evolució ha sabut romandre fidel a ell mateix a través del temps. XAVIER MONTSALVATGE a a ~ a u (, li a a a ·a n· !$ el o, 1)- ¡J. la I~ lO n- IS ix 13 ~s Reproducció d'una. pàgina. autògrafa. de «Verge Maria», de Manuel Blanca fort trajectòria Ma nu el Blancafort I Ricard Viñes, el gran pianista català de naixença i parisenc de formació, que va llançar genialment els impressionistes francesos I va conèixer la societa t parisenca del primer quart d'aquest segle (una de les més civilitzades i de gustos més refinats que han existit), passejà triomfal ment pels continents l'obra pianística de Manuel Blancafort, coneguda universalment més que a casa nostra. De l'efecte que produí arreu on la va donar a conèixer, en són una bona mostra les reaccions que provocà l'estrena al París dels anys vint el •Parc d'atracc ions•. Moltes de les peces que componen el petit poema musical per a piano hagueren de ser bisades. La famosa •Polka de l'equilib rista• , Vlñes hagué de repetir-la tres vegades! I així i tot, el públic volia continuar escoltant-la. I és que l'art de Manuel Blancafort que, per la data de naixença del compositor (1897) i per la seva formació i doctrine s estètiques, és coetània i paraHela de la música dels francesos de la •colla dels 6• (Honegger, Auric, Germalne Tallleferre, Durey, Milhaud, Poulenc), té, a més, un segell personal, una mena d'aurèola de neguit, d'enyor, de suavitat i de misteri que li són ben propis i no deriven de ningú més que d'ell mateix. ¡;s, a estones, humorista, d'altres intimist a. Avar16 (400] relx les retòriques i les exhibicions de vir· tuosism e d'escriptura, en forma d'atape~ ment, segueix una tècnica d'eliminació 1 no d'amuntegament triomfal lstlc. Aquestes qualitats, també les trobareu - traient-hi Honegger i Mllhau d- a tots els seus contemporanis francesos. Però amb un tast completame nt diferent de tots ells. La manera de tots plegats, deriva (deixant de banda el llunyà Couperin) de Debussy i Ravel, amb algunes gotes d'esper it de Chabrier I d'Eric Satie, l'autodidacta espurnejant; però en Manuel Blancafort hi ha, encara, l'ànima de la nostra música, que exerceix una Influència essencial en la corba de la melodia I l'enllaç de les harmonies, sempre tan catalanes, fins en les obres erudites. En aquest sentit, Manuel Blancafort té una persona litat que no deixa d'oferir analogies amb la d'un Manuel de Falla. Amb la diferència, no gens negli· gible, que el gadità (fill de valencià I catalana) fou un caracte rístic celibatari, I Blancafort, com Maragall, un abundós pare de família projecta t fora de tot recés, per con· següent. Aquesta realitat, si mireu l'obra de Blancafort a contrai!Ym, la veureu com sl fos la filigrana d'un paper. Però d'altra manera és invisible, per molt que existeix i. Una de les coses que aproximen el músic Els uJis la desitgen, les mans l'~caricien, però no us atureu admirant-la com una obra d'art: obriu l'ampolla d' AJOVA. LAVANDA PUIG i descobrireu que aquesta suggesliva fragància és la que volieu fer vostra. AIGUA LAVANDA PUIG VÏI· le~ i i tes t-hi on- lffi· 3ra el mb ric A~ la cia laç ns ~~ no Jel ~li· ta- :¡¡¡. de )Jl- de os ra, IÍC I ~ "' ~ andalús i el català, és un cert deler de fugir de l'obra, un cop feta. Hom té,. fins i tot, la impressió que, si volgués tornar-hi, la modificaria i acabaria desfent-la; faria com diuen que fan les ósses que, a còpia de llepar llurs simfonistes clàssics de finals del XVIII i co. mençaments del XIX, recreats lliurement sense reconstrucció històrica ni d'altres preocupacions extra-musicals que solen Infectar aquest tipus d'obres. cadells, acaben devorant-los. Blancafort, després d'haver assolit el nivell jovenívol I sa- En música de cambra, Blancafort ha escrit dos quartets (Quartet de Pedralbes I Quar. tet en do) ben delineats i equilibrats, frarr cament melòdics i molt personals. D'una gran poesia amb un xic de turment, és la PastoreHa per a violí i plano. borós d'obres com els •Cants íntims• i · El Parc d'Atraccions•, hauria pogut explotar indefinidament aqueixa delicadesa catalana i tirant a afrancesada, d'una •tendresse•, una contenció i un humor tan ben jugats. Però el compositor no s'acontenta; més ben dit, no vol abandonar la lluita amb el seu àngel. No és de la mena d'aquells que viuen •tirant de la rifeta•, musicalment parlant; i atxr el trobem cercant nous camins en les obres pos\erlors, influenciades pel neo-classicisme (•Sonatina antiga•), amb d'altres més líriques, quasi romàntiques •Dos nocturns• (1930), • Romança Introducció I Marxa• ( 1941), • Moments musicals• (1942) I els dos concerts per a piano i orquestra); el primer, que el compositor volgué intitular «Concerto Omma· gio» (1943), I el segon, •Concert Ibèric• (1946), ambdós estrenats per l'Orquestra Municipal de Barcelona, dirigida per l'inoblidable Eduard Toldrà, interpretada la part del solista per la pianista Maria Canals, que també, més tard, ha dut l'obra pianística de Blancafort a l'altra banda de la frontera, amb un èxit del qual jo he estat testimoni. Blancafort ha abordat la composició per a orquestra i per a música de cambra. L'orquestra del mestre és rica i lluminosa, d'una perfecció acuradrsslma del detall i una perfecta Integració de tot plegat a la idea del Esmentem al final, I no pas per ser un mer complement de l'obra del compositor, com passa amb tants d'altres sinó ben al Colltrari, per constituir una de les branques més importants I significatives de l'obra de Manuel Blancafort, la seva producció com a au· tor de cançons. Els textos de Guasch, Apel· les Mestres, López-Picó, Maragall, Carner, Manent, Garcés, J. Cabanillas, Janés, Sant Joan de la Creu, Guerau de Llost I Mossèn Ribot, són triats amb el criteri d'un bon gustador de poesia; i la música, tant en l'aspecte de la melodia vocal- que és un dels cavalls de batalla de Blancafort- com de la part instrumental, és escrita bellament i mai no degenera en reducció d'orquestra, sinó segons la naturalesa del plano o el petit grup de cambra acompanyants. Les cançons de Manuel Blancafort són petits joiells musicals, veritables dobles poemes seguint dues ru· tes paraHeles I complementant-se en el doble aspecte de cant vocal i de composició ins· trumentada; ambdues coses inscrites dins una mateixa idea poètico-muslcal. Amb motiu de l'estrena d'un nou I gran poema conjunt. Aquesta qualitat esclata en el •Matr de festa• (1929), igual com en I'•Ermita I Paisatge• (1933) o el •Preludi, Ària I Giga•, coral, d'Inspiració mariana de Manuel Blarr cafort, m'ha plagut d'esbossar aquest retrat del compositor i vell amic, a tall d'homenatge i penyora afectuosa. d'onze anys posterior, o la més recent ·Simfonia en mi• (1950). concebuda en l'estil dels ROSSEND LLATES 18 (402) lt r- ,. a a manhaTtan dia g onal, 490 (balmes¡ Telèfon 2178718 BARCELONA L' ÚNICA BOTIGA ON HI HA TOTS ELS DISCS EDITATS n l- "8 i· J· r, I! MÚSICA CLÀSSICA - i també la modernaen les millors gravacions dels millors intèrprets n ¡. s a si voleu un equip estereofòni c tenim a la vostra disposició un li ó p e ,, J· e AUDITORIUM D'EXPERIMENTACI Ó ESTEREOFÒNICA on podreu prov ar totes les combinacions de TOCADISCS - AMPLIFICADOR - BAFFLES fins a trobar la més adient al vostre gust. ¡. tt anha an ÚNICA BOTIGA QUE TÉ TOTS ELS DISCS (4031 19 MANUEL BLANCAFORT El recordava, vagament, amb una lleugera semblança a Strawin$ky. Em semblava veure e l seu gest correcte i una mica tímid, potser, tot _corresponent als aplaudiments del públic, un diumenge al matí, al Palau. Acabàvem d'escoltar el primer Concert per a piano i orquestra de Manuel Blancafort ; Maria Canals, que l'havia interpretat, es donava a conèixer com a concertista i el mestre Toldrà l'havia dirigit, amb la cura i el lliurament que sempre li havíem advertit i admirat. Després, anys de silenci, sense gaires noves del compositor. :\!olt de tard en tard, en un concurs determinat, :Manuel Blancafort gu~nyava el primer premi. 1 altra vegada silenci. Quan li faig avinent la meva estranyesa per aquesta situació d'allunyament , almenys aparent, em diu lot rient: -Si, miri: fins i tot, fa algun temps, una senyora que es trobava a casa d'un bon amic meu, el senyor Blauxard, en presentar-nos digué: -Vostè és J\1anue1 Blancafort, el compositor? Ai, com m'alegro de conèixer-lo personalment. Fins i tot, em creia que ja era mort ... ! Com que no sento parlar mai de vostè ... ! Després comentem aquell Concert per a piano, del qual recordo encara el tema principal del tercer moviment, molt vinculat amb la nostra música popular. -Va ésser una obra que em feia molta d'i11usió i que en aquells moments, després de la guerra del 1936, representava una innovació en la música de la nos20 [404] !ra terra. Jo havia viscut, en la meva infantesa, un ambient musical moll entusiasta. El meu pare estimava moll la música. ~ins i tot, quan teníem 11 a 12 anys, havia formal amb nosaltres, els seus fills, un conjunt vocal i aprofitava totes Ics ocasions que es prese11taven, de tipus familiar i entre amics, per a lluir-se. Aleshores, el Preludi de Tristan.r era per a mi una obra cabdal. El wagnerisme dominava, llavors, l'ambient musical a casa meva i a tota la ciutat. Un bon dia, de manera casual, vaig prendre contacte amb uns personatges que em varen impressionar fon- \ dament: Debussy i Ravel. Llur música em va descobrir noves possibilitats. He estat i sóc encara, però, gran admirador dels romàntics. I el concert de piano volia ésser una obra d'homenatge a aquests compositors que, com Schumann, Chopin, Liszt i d'altres, m'interessaven tant, però més «progressista» (en la meva joventut em sentia així : progressista). Va tenir força èxit, tant de públic com de crítica. Alhora, amb el meu concert volia agrair a Maria Canals les moltes estones que m'havia de· dicat, desxifrant i donant a conèixer Ja meva música . -Per què el seu allunyament de l'ambient music-al? - De l'ambient, potser sí: del que és musical, no. Estic al corrent de totes les tendències i conec bé els corrents que la música segueix actualment. Però uo m'hi sento massa vinculat. Ja fa més de cinquanta anys, amb Frederic Mompou, gran amic, vàrem fer el nostre pla dc treball. Més tard, ens vàrem unir a Gi· I - a e I ~ I a !· lt bert Camins, Sampere, Lamote de Grignon i d'altres, per tal de fer la unostra11 música. Sempre he treballat. La música no em deixa mai, i e:~:pressar-la m'és com una necessitat. En tinc molta de composta. La música em porta tecords molt emocionants ... L'any 1936, en el III Congrés Internacional de Música Contemporània, vaig tenir el gran goig de presentar una obra meva per a piano, Sonatina Antiga, es deia inicialment ; després li vaig canviar el nom pel d'Ombres Peretme9 en record de Bach i Scarlatti, sempre vivents en tota la música i que m'inspiraren aquella obra. També hi eren Bela Bartok, Vélez, Britten ... No puc obl idar el record de trobar-me junt amb aquestes personalitats ... ! Durant molts anys, en èpoques més «treballadores» que altres, he compost molta música de tipus ben diferent: Cançons, quartets, simfonies, la Rapsòdia Catalatta per a violoncel i orquestra, que Gaspar Cassadó volia estrenar i que fins i tot va digitar, però que no va arribar a tocar. Quants amics absents I Bocquet. Toldrà, Cassadó ... ·-I de l'obra que aquests dies ens donarà a conèixer l'Orfeó Català, expliqui-me'n alguna cosa ... -Aquesta cantata, Verge Maria, va néixer el 1955, inspirada en temes litúrgics que parlen de la vida de la Mare de Déu, i ba anat formant-se molt a poc a poc. L'he meditada i l'he treballada molt, és molt important per a mi, que no em creia veure-la mai acabada ni poder-la sentir com ara, cantada per l'Orfeó. Entre el 1955 i aquests moments, he passat molts alts i baixos, la salut m'ba fet patir molt. Aquesta obra és una acció de gràcies per tantes coses bones c.om m'han estat donades: les hores dolentes, ja són endarrera. Ara em 22 [4061 sento fort, dins el que hom pot sentirs'hi a la meva edat. Tinc quaranta néts i la Música sempre amb mi. No puc demanar res més ! - Content, doncs? - Molt. I molt emocionat. El dia que vaig sentir el primer assaig de l'obra, els ulls ... bé, tenia ganes de plorar. I el mestre Millet ha tingut per la meva obra moltes delicadeses i ba escoltat tots els meus advertiments. Estic molt content. Manuel Blancafort, com ell m'ba dit tot just en veure' ns, no és home de declaracions a la premsa, ni d'intervius. No obstant això, la conversa flueix sense que calgui forçar, en cap moment, la seva amabilitat. M'agradaria acabar amb uns mots amb els quals :Manuel Valls crec que el defineix en una semblança que en !a en una obra antològica de la música catalana: «Ha volgut ignorar, en el seu treball, els corrents estètics que, sota un programa de dubtosa novetat, amaguin idees confuses o les que, per rigor d'or· dre constructiu, desconeguin que, forma i tècnica, són expressions mancades dr sentit, enfront al problema estètic que l'obra musical ha de resoldre en últim grau . ui en la seva posició de músic català, no ba oblidat l'amplitud del nostre horitzó musical, i així ens dóna una obra clara, madura, assenyada i sòlidament estructurada, fidel expressió de la seva personalitat en l'ordre individual i que, en el social, representa la síntesi vivent de la cultura musical de Catalunya., M. TERESA GIMÉNEZ ORFEO COMMEMORACIONS DEL CENTENARI DE CATALA • LLUÍS .MILLET El dia 18 d'abril de 1967 es complí el centenari del naixement de Lluís Millet. C<lmençant per l'emotiu concert-homenatge de l'Orfeó Català el mateix dia 1de l'aniversari, moltes entitats corals de la nostra terra han dedicat un viu homenatge al mestre exemplar. Ens plau d'esmentar, en forma resumida, aquells actes I concert s de què hem tingut notícia; el conjunt constitueix una veritable panoràmica que prova com és de viu i permanent el record del fundador de l'Orfeó Català. (No són indicats els nombrosos articles publicats en diaris i revistes de la nostra ciutat.) Badalona.... 4 de juny. Concert d'obres de Lluís Millet, per l'Orfeó Badaloní, I parlament d'Oriol Martorell. Balaguer.... 7 de maig. Concert per l'Orfeó Balaguerí i presentació de I'Orteó Ba· laguerí Infantil. Barcelona. .. 18 d'abril. Concert d'obres de Lluís Millet per l'Orfeó Català, exposició gràfica de records personals i publicació d'una extraordinària i monogràfica eGuia Musical• (números 20·21). 22 d'abril. Inclusió, en homenatge, d'unes obres de Lluís Millet en el Concert de Sant Jordi de la Coral Sant Jordi. 5, 12 I 19 de maig. Orfeó Català: Clausura del cicle ela música a Barcelona i la vida de l'Orfeó Català• , amb tres conferències sobre Lluís Mi llet: • El cristià en el músic• (Octavi Saltor), • Lluís Millet en el seu temps• (Maurici Serrahima) i •L'home, l'artista, l'obra• (Lluís M. Mill et). 7 de maig. Concert de la Capella Clàssica Polifònica i l'Orfeó de Sants, i parlament de Josep Miracle. 4 de juny. Inclusió, en homenatge, d'una obra de Lluís Millet, en un concert de l'Orfeó Barcelonès. 11 de juny. Concert d'obres de Lluís "MWet, per l'Orfeó Gracienc i la seva Secció Infantil, i parlament de Miquel Saperas. 11 de juny. Concert d'obres de Lluís Millet, per l'Orfeó Canigó i el Cor Les Flors de Maig. 16 de juny. Una part dedicada a obres de Lluís Millet en el concert de clausura de curs de la Schola Cantorum Universitària. 17 de juny. Inclusió, en homenatge, d'obres de Lluís Millet en el concert commemoratiu del XXV Aniversari de l'Orfeó Laudate. 18 de juny. Aplec dels Orfeons de Catalunya al Poble Espanyol de Montjuïc. 13, 15 i 18 de novembre. Una part dedicada a obres de Lluís Millet, en els concerts celebrats per l'Orfeó Català per als seus socis. Berga (Queralt) . . . . . . 2 de juliol. Inclusió, en homenatge, d'obres de Lluís Millet. en el concert de l'Orfeó de Sants, clausura del curs de les JJ. MM. de Berga. [407] 23 Cardona . . . . . . . . . . 22 de novembre. Concert d'obres de Llurs Mlllet, per la Schola Cantorum, l'Escolania Parroquial i la Coral Femenina de Cardona. de maig. Concert homenatge a Lluís Mlllet, en el IXè Aplec Social 28 . Güell Colònia de l'Orfeó Atlantida. Figueres Flix •.. Granollers Manresa . . 3 de maig. Concert de l'Orfeó Català. .. • . • 25 de novembre. Una part dedicada, en homenatge, a obres de llurs Millet, en el Concert de Santa Cecrlia de l 'Orfeó de Flix. 6 de maig. Concert de l'Orfeó Cat alà. 6 de maig. Publicació al diari · Manresa• d'un article de J. M. Gasol: ·El mestre Millet, a Manresa•. 7 de maig Missa cantada a l'església del Carme, per l'Orfeó Manresà, i emissió dedicada a Lluís Millet a Ràdio Manresa. 13 de maig. Concert d'obres de Llurs Millet, per l'Orfeó Manresà. i parlament d'Oriol Martorell. Exposició gràfica cedida per l'Orfeó Català. de juliol. Inclusió d'obres de Lluís Mlllet. en homenatge i cantades amb la coHaboració de l'Orfeó Manresà, en un concert de l'Orfeó de Sants. organitzat per Joventuts Musicals. El Masnou . . . . . . . .. 23 d'abril. Missa a l'església parroquial, descobriment d'una placa com· memorativa a la casa natal de Llurs Millet, i concert per l'Orfeó Cat alà. Mataró . . . . . . . . . . 22 de novembre. Inclusió, en homenat ge, d'obres de Lluís Millet en el Concert de Santa Cecília de l'Orfeó Mataronf, i •Pregó de l'homenatge de la ciutat al mestre Millet•, per Jaume Colomer. 26 de novembre. Ofrena, a la ciut at, del bust de Lluís Millet - escuJ. tura de Jordi Arenas. director de l'Orfeó Mataroní - , i parlament de Jordi Sivilla. Parlament d'Octavi Saltor (•La figura de Llurs Millet i el seu mestratge•) i concert de l'Orfeó Català. Amb motiu d'aquests actes, edició d'un molt luxós programa, amb la f otografia del bust erigit en commemoració del centenari , amb textos de Jordi Sivilla, Adolf Cabané, Lluís M . Mlllet I Octavi Saltor. Molins de Rei . . . . . . . 30 de setembre. Concert d'obres de Llurs Millet, per l'Orfeó Pàtria, i parl ament d'Octavi Saltor (• Lluís Millet, home de fe i músic de la terra•) . . 20 de juny. Una part dedicada, en homenat ge, a obres de Lluís Millet Sabadell . en el concert celebrat per l 'Orfeó de Sabadell i per als seus socis. 16 de j uliol. Concert-homenatge organitzat pel Cor Parroquial. Sant Just Desvern ..• .• 6 de maig. Lectura de fragments de · Pel nost re ideal•, audició d'un disc amb • La mort de l'escolà • gravat per l'Orfeó Català sota la direcció de Lluís Millet, i concert d'obres seves pel Cor • Lo pom de flors• i l'Orfeó Enric Morera. Tortosa . .. . . . . . . • . 17 de desembre. Missa oficiada pel Dr. Joan B. Manyà i cantada per l'Orfeó Tort osr. Concert, per l'esmentat Orfeó, amb obres de Llurs Millet I d'autors tortosins. Parlament de Joan Vallvé. en nom de la · Revista dels Orfeons de Catalunya•. Descobriment de la làpida que dóna el nom de Llurs Millet a un carrer de la ciutat. Vic . . . . . . . . . . . .• 29 de juny. Concert homenatge a Lluís Mlllet, Integrat tot ell amb obres seves, per l'Orfeó Vigatà; parlament de Lluís M. Mlllet. Segon concert del X Festival de Música. Vilafranca. . . . . . . . . . 7 de maig. Concert d'obres de Lluís Millet, pel Cor del Penedès. Coral L'Espinguet i l'Agrupació Polifòn ica de Vilafranca, i parlament de Josep M. Garcia Estragués. Exposició gràfica cedida per l'Orfeó Català. Sallent .. 24 [408] I t Picasso. "lo olborede". llbroflfm, MUSEO DE ARTE MODERNO DE PARIS (dlap. N'76) '· aquestes el ccmeu,, PICASSO t n 3 n s a a b t. ¡, Direu: lcom es possible? • ltants diners teniu per a comprar-vos-en un? No, no els tinc pas, però jo tinc el ''meu" Picasso, amb els mateixos colors i mides del de veritat. · I no sols tinc aquest, sino que en tinc molts mes i milers d'obres d'art dels principals museus del mon. I tot mercès a Librolilm, la nova fòrmula de llibres d amb la qual Aguilar posa a l'abast de tothom els grans tresors artístics de la humanitat. art liBADFilM AGUilAR e 25 X 28 CMS.. TElAAMB ESTOITG e 400 PAGINES • 100 DIAPOSITIVES EN COLOR 24 X Jl MMS•• l.OOO PTES. VOLUM GRANS MUSEUS/ VOLUMS PUBLICATS El Prlldo I i ll e NtJCional de Esculturtl • Ll zoro GoldiMo e Lo pintunt e~i!olo en los museos provlnci41., e lmpreslo· nlstu de Ports • Ane Modemo de Ports e El Louvre • Museos provincia/es fnnceses • G•lerf• N.cioMI de Wos· hlngton • Bt llltS Artes de BU<Úpest. IOI.IIcheu condicions de subscripció 1*1 of vostro llib<tter o • A~ller Vio Laietana 159 Barcelona 9 l*llmb oln«¡u/ d projector Aguilar s.a de edlcionH lnfom1acló de llbrof,lm nom•----------------------------- ------ad~ça _______________ poblac.,·'---------- - prOVIntia,_____________ (liQnatura,__________ un li ó [409) 25 pro musica I ~ PATRONATO PRO MÚSICA DE BARCELONA l X TEMPORADA MUSICAL - Febrero-Mayo 1968 Próximos conciertos morzo, a . • . . ·. . • • . Domingo, 24 de CornoYol romana • • • • • • • • Preludio y mu erte de «Trista n e lsoldo» , Sinfonío número 4 en mi menor, op. 7 8 los 18.30 h. . • • BERLIOZ WAGNER BRAHMS ORQUESTA SINFONICA DE SUECIA Director: SERGIU CELIBIDACHE Lunes, 25 de marzo, a las 22.30 h. . • . . . . . . . . • . Alborodo del grocioso • • • • . • . Sinfonío número 2 e n do moyor, op. 61 . Concierto poro orquesto • . . • . . RAVEL SCHUMANN BARTOK ORQUESTA SINFONICA DE SUECIA Director: SERGI U CEliBIDACHE Viernes, 29 de morzo, noche Domingo, 31 de marzo, tarde -- 'l ' PASION SEGUN SAN MATEO de J. S BACH (Versión íntegra) LOUIS DEVOS - PETER CRISTOPHER RUNGE NANCY BURNS - NORMA PROCTER ADRIAN DE PEYER - EISHI KAWAMURA COR MADR IGAL - CAPELLA CLÀSSICA POLIFòNICA - CORAL SANT JORDI COROS INFANTILES - SOLISTAS INSTRUMENTALES ORQUESTA CIUDAD DE BARCELONA Director: LOUIS DE FROMENT PALACIO DE LA MÚSICA Despocho de localidades en la Administroción del Palacio de lo Música, Amadeu Vives, 1, teléfono 222 65 94, todos los díos laborables, de 5 o 8 de la tarde. [410) , I l ., ( , L Haga maravillas con la óptica de Canon ¡Las camaras de óptica prodigiosa! 0~ i;let• P. f1Hif. (tt 1od0 <•·•"'e> t.• i'lf"rP.o "'•••• •hnf• "" lotoor•f.,. ., t'""' Si no~'"' do ~.~...l CANQN • " ' , '"olf'.O• "''"d ~o "-.f ~'•~..Ja t~J.1.1•·,. Ofltd d ~~••• lv ci~ ;orogr•fl(;• o ._,,~«A •I p.~~,a«w de su f.otna-.,ste• 'f H•)" ti"Wh•tlold df' l'l'lodtlo)• CA NON b1,.0 W~• -"~"'~• 00\yf"ò~l ¡P..;. MJ tl o~t irO dt CANON t~lt'* ,_fi'IO•rof~IÓ"!t t•\ 1t ~er~ • ~olt e"""' d'" 11\1 -. ~ O.d crt.ld<Jrt de,.,.,,... v.~ ~o.ICig tSoi Ç.A"·O·~ • ""' • tot•• d• tOf'l&r•'\ft .-"~" ..\1111' I wtrp .-'1 t..,.. Iod• '" o•hu y COt\ nc:..,.u ~l.d 'Oft vod.l ,._.,..,.'hi '""'*"'" COft pi~"'' ~oO ,..~,. f•JOI"ltt'>t'..,......~. l..U'fd-s.!..-c.ll • • , ..,.,..~t'ft~.ltle~ tO A •"'"'~e·"...., "'~"'còt....o·• COfi CANOfo.i Retenga su vide con una Cauon Rt'" ·•••,. ••, •• ,.., tso•,.• A·J• ~o. r~o. s:J.~ fOCICA. S~ BA~"c·~ ., Seixant~ aniversa ri del Palau de la Música Catalana El dia 9 de febrer de 1908, fou maugurat el Palau de la Música Catalana. S'escau, ara, de commemorar aquesta Importantíssima efemèride. La iHusió, l'entusiasme i l'empenta de l'Orfeó català -que havia recorregut successiv~ment düerents estatges als carrers de Lladó, Canvis Nous, Du!ort i plaça de Sant Just- cristamtzaren en la visió àmplia, oberta i alhora assenyada, del seu president Joaquim Cabot i Rovira. I el Palau de la Música Catalana fou erigit com una concreció palpable d'una voluntat comu· nitària a redós d'uns Ideals. Tots els anhels i els afanys s'aplegaren en una mateixa fe devers la consecució de quelcom que sobrepassava la seva signüicació intrínseca., fins a assolir valor de símbol. Fill del seu temps - 1 aquesta no és pas la seva glòria més petita-, el Palau de la Música Ga· talana se'ns apareix avui com un testimoni viu de tot allò que artisticament significà el Moder· nisme. L'obra de Lluis Domènech i Montaner, és. al cap de seixanta anys, molt més que una reliquia històrica. ÉS el viu retrat d'un moment determinat, que ara més que mai cobra una nova vigència i una nova actualitat. A la seva casa pairal, l'Orfeó Català ha desenrotllat bona part de la seva vida artfst!ca i és on els grans èxits i triomfs que ha aconseguit han pres el seu veritable caràcter. I ~ Però el Palau de la Música catalana no ha estat solament el centre de l'activitat de l'Orfeó català. Ja de bOn començament es constituí en l'eix de la vida musical de la ciutat. I ara, com abans, contínua tenint aquest mateix caràcter. l GUIA MUSICAL, en recordar aquest aniversari, anuncia per al mes de maig una edició extraor· dinària dedicada íntegrament a aquest fet b1stòrlc i estudiat des de diversos angles pels millor$ especialistes. I 28 [412) bles 6~ecoradó Casablal\cas Gran Vfa. 532 -Telèfon 223 43 42 - BARCELONA, 11 noticiasy. comentartos • • • • • • 30 [414] AM:PARO DE SANTA LUC1A.El Orfeón Social Metropolitana clidgido por el Maestro Cobí Grau y con la colaboración de la organista M." Carmeu Undcbarrena, dio un concierto eu el Amparo de Santa Lucía, interpretando obras de Bach, Pérez Moya, Cohí Grau, Saint-Saens y Haendel. I NSTITUTO BIUTANICO. - Tuvo lugar en la Sala de Conciertos de esta Entidad un recital de canto y piano a cargo de la mezzo-soprano Susan Colledge y el pianista Manuel García Morante. Interpretaren obras de .Haendel, }'u.rcell, Williams, Briten, Granados, Falla,, Mom¡:>ou, R odrigo y Montsalvatge. CASA DEL .MÉDICO. - Organizado por el Instituto Italiano, tuvo Jugar en la Casa del "'Iédico úu recital de piano a car~o de Pier Narciso l\Iasi, _ quien mterpret6 obras de Scarlatti, Beethoven y M ussorgsky. COL EGIO DE ABOGA DOS. Presentades por Tardes Musicales, se celebró un recital de canto, a cargo de la excelente soprano de color Annette Meriwcatner y el bajo-barítono Thermau Bailey. Oírecieron un nutrido repertorio con obra,s de Esteffani, De Gadianoí Marcello, Wolf, Brahms y Rave , Negro-spirHuals de Burleig y Johnson y \·arios fragmentos de la ópera •Porgy and Bess• de Gershwin. El p1anista Jortli Giró acompañó a los citados cantantes. RE A L CtRCULO ART1STICO. Organizado por el Real Circulo Artlstico, tuvo lugar un recital de gran i nterés a cargo del violoncelista José Trotta y el pianista Pedro Vallribera. In~erprctaron obras de Vivaldi, Cooperin, Pórpora, Beethoven y Brahms. U NIVERSIDAD DE BARC ELO· NA. - Tuvo lugàr, en el Aula Magna, el primer concierto corrcspondiente al ciclo orgauizado por JJ. A-DL, y la Schola Cauto- • • rum Universilaria, que constara de 7 audiciones. En esta ocasión actu6 el pianis_ta Antonío Besses, interpretanclo los cPréludes Flasques• de Erik Satie, •Mehuet Antique• y cSonatine• de Ravel, cSietc piezas breves• de H onegger, «Primer libro de Preludies• dc Debussy e clle de Feu I y 2• de 1\fessiaen . ASSOCIA Ció MUSICA L BLOC. Ha quedado constituïda en nuestra cmdad la «Associació Musical Bloc•, cuya finalidad es agrupar y canalizar los esfuerzos de todos aqueltos aficionados que se illtere· san por la in terpretación de ta flauta dttlce. Es propósito de dicha asociación constituir pequeños conjuntes de música de dunara en dicho instrumento. Los interesados en esta modalidad de ta interpretación mus ical pueden diri&irse al domicilio de la asociacion, calle Balmes 116. cORF Eó EN RIC 1\tORERA». En el Ateneo de San Justo Desvern, organi1.ado por el orfeón de la entidad, sc ha celebrada un concierto dedicado en su tota1idad a espirituales negros. eSpirituals Quartet», integrada por M¡& del Cannen Vilaplana, soprano ; Pe· pita Perelló de Vilasfs, cont ralto; Juan Guix, tenor, y F rancisco Vilasís, bajo, demostraran poseer todas las condiciones que conducen a la perfección de estilo y caracter interpretatívo que los espirituales negros requieren. Las transcripciones o armonizaciones de E. Gis(>Crt, J . Guix y R. Navarro, en ca ¡an a ta perfección dcntro de la car acterística forma musical, dando la sensación de libertad en la expresión, ]mprovisación e índcpendencia en cada una dc las voces. Et auditoria, que llenaba en su totalidad las localidades del Salón de Música del Ateneo, aplaudi6 entusiasmada, Yíéndose los intérpretes obligades a ofrecer el bis dc algunas canciones, así como otras fucra de programa. con MOlJSSEI., el mas completo Gel espumosa para baM 1:1 ducha oue purif1ca 1:1 tonifica la p1el. rela1a y desodoriza el cuerpo con la mcomparable delic1a de su perfumada esp_uma Conv1erta su aseo... en un deseo. • Primer Gel espumosa para BAÑO DUCHA V ASEO PERSONAL LEGRA II\I PARIS - - - - - - - - - Asesores técnicos y afinadores del Palaclo de la Música Juventudes Musicales y demas a~ oclaclones de conciertos PIANOS ARMONIUMS ORGANOS CLAVES ESTUDIO TECNICO AFINACION TALLER ESPECIALIZADO t Colle Copons, 2 (fren te Cotodrol) Telé fono 222 77 74 BARCELO NA r 32 [416] e PREMI FUNDACIÓ HUGUET 1967 EL CATALÀ BÀSIC Josep Llobera i Ramon e PREMI NOBEL de QUÍMICA G. Porter QUÍMICA d'AVUI en la col·Iecció "què cal saber" EDITORIAL TEIDE, S. A. Bori i Fontestà, 18- BARCELONA-6 JUVENTUDES MUSICALES [ Como marco ambiental apropiada o la presencio en Barcelona de lo extroordinaria ogrupación «Los Pequeños Con tores de Viena», el próximo miércoles dí a 13 de marzo se proyectoró lo producción CASI ANGELES los niños cantores de Viena Quiénes son, cómo son y por qué triunfon los niños cantores de Viena Miércoles, 13 de marzo de 1968, o las 18 h. PALACIO DE r• LA MÚSICA Vento anticipada de locolidodes en lo Administroción del Polocio de lo Música, de S a 8 de lo tarde. El miércoles, dío 13, en taquilla, de 11 o 1 y o partir de las 4 de lo tarde. Precios: 30 y 15 pesetos [417] 33 los conciertos PATRONATO PRO MúSICA. - Después de los octuociones de Teresa Bergonzo y de Misho Dichter que iniciaran lo serie de conciertos conmemorotivos de lo X Temporada Musical del Potronoto Pro Música, los próximos díos 24 y 25 de morzo actuaré en el Polocio de lo Música lo Orquesto Sinfónico de Suecio, boja lo dirección de Sergiu Celibidoche. Sergiu Celibidoche, que ho sida oclomodo en Barcelona en onteriores temporades del Potronoto, conseguiró, sin dudo alguna, en esta ocosión, un nu evo éxito o oñodir o su brillont ísimo historial. Figuren en programo obres de Berlioz, Wagner, Brohms, Ravel, Schumann, Bortok. Los díos 29 y 31 de morzo, Potronoto Pro Mús•co ofreceró ol pública de Barcelona lo versión íntegra de lo «Posión según Son Matea», de J. S. Bach. Esta obro magna de lo música seré interpretada por uno serie extroordinorio de intérpretes. Lo d irección g enera l carreró o carga de Louis de Frement. LOS PEQUEÑOS CANTORES DE VIENA. Esta fomosísimo ogrupoción coral infantil, considerada como uno de los mejores del mundo en sus corocterísticos, octuoró en el Poloc1o de lo Música en dos únicos conciertos públicos, los d íos 9 y 16 de morzo, por lo noche. VI CICLO DE AUDICIONES PARA LA INI CIACióN MUSICAL DE LOS ESCOLARES. Duronte los díos 25, 26, 27, 28 y 29 de morzo, y encuodrodo déntro del cicle paro lo inicioción musical de los escolares, se representaré en el Polocio de lo Mús•co lo ópero infantil del compositor Benjomín Bntten «El petit escuro-xemeneies», uno de los 34 [4181 grondes obres que los compositores del sigla XX han legodo o los niños. MúSICA PARA COBLA. - El próximo dia 17 de morzo, se celebraré en el Polocio de lo Música un importonte concierto de música paro cobla. Porticiporón los cobles Barcelona, Costo Bravo y Lo Principal de lo Bisbol, boja lo dlrección de Antoni Ros Morbà. AUDICIONES SACRAS. - El posada dia 2 de morzo dio comienzo el interesonte cido «Història de l'orgue», que professo el P. Robert de lo Riba. Los próximos oudiciones serón el sóbodo, 9 de morzo, seguida de los correspondientes o los díos 16 y 23 de morzo, o los I 0.30 de lo noche. ASOCIACióN DE CULTURA MUSICAL. El próximo dia 18 de morzo, Asocioción de Cultura Musical ofreceró o sus osociodos lo octuoción del gran pianista Andar Faldes; interpretaré obres de Beethoven, Kodoly y Debussy. El jueves, dia 21 de morzo, tendró lugor lo octuoción del Dúo Wollfisch, violo y piano, que después de sus diversos tournées volverón o presentorse en Barcelona. ORQUESTA CIUDAD DE BARCELONA. - El próximo dia 17 de morzo, en concierto matinal, lo Orquesto Ciudad de Barcelona, bojo lo dirección de A. Ros Morbà, interpretaré obres de Hoydn (Sinfon ío n.0 104 en re), Montsolvotge ( Desintegroción morfológico de lo «Chocono» de Bach), Bortok. (Conc1erto núm. I paro violin y orquesto) y Follo (El sombrero de tres p1cos. Segundo su•te). Colobororó en esta extroordinorio oudición el violinista Manuel Villuendos. • Asocíación de Cultura Musical de Barcelona CURSO 1967 • 68 Los próximos sesiones que celebroró esta Entidod, se efectuorón en el Polocio de lo Música, o los dies y media e n punto de lo noche, el Lunes, d ía 18 de marzo con lo octuoción del gran pianista ANDOR FOLDES quien recientemente ho sido golordonodo con lo Orden de Comendodor del Mérito Cultural y Artfstico, en París, por su interpretoción de los obros d e Debussy y con lo Gran Cruz del Mérito de Excepción, en Alemonio, condecoroción que solomente ostenten en lo octuolidod dos ortistos: YEHUDI MENUHIN y ANDOR FOLDES El prOgramo que interpretaré estó integrada por: So noto en fo menor opus 2, número 1, Sono to en do menor opus 13 ( cc Potético») y Sono to en mi moyor, opus I 09, de BEETHOVEN; Ocho Preludios, de DEBUSSY y Tres piesos de lo suite u Hory Jonos», de KODAL Y-FOLDES Y el Jueves, día 21 de marzo octuoción del fomoso DUO WALLFISCH viola y piano -:¡ui enes después de sus diversos «tournées» por todo el mundo vuelven o presentorse en Barcelona ofreciendo un programo del moyor interés compuesto por: Sonata paro orpeggione, dc SCHUBERT; ccMoerchenbilder» opus 113 ( 4 piesos po ro violo y piano ) , de SCHUMANN; ccQuotre visoges», de MILHAUD, y Sonata opus l.~O n.¡mero 2, en mi bemol moyor, de BRAHMS Domicilio de lo ASOC IACióN DE CULTURA MUSICAL Vio Loyetono, 113, 1.0 , 2." - Teléfono 232 43 32 Horos de oficina: de 3.30 o 7.30 [419] 35 concursos y festivales MONTREAL. - El I\' Certamen Musical de Montreal, organizado por el Instituto Internacional de Música del Canada, tendra lugar dcl1 al 18 de juuio próximo. Podran participar en él los pianistas nacidos entre el 1 de junio de 1~38 y el 1 de junio dc 1952. Los premies oscíJan entre los 500 y 1.000 dólares. Los interesados pueden informarse en la Embajada del Canada, Apartado 587 . Madrid. GeNOVA. - Ha sido anunciado el XV Certamen para el Premio Internacional de violín «.:Nicolo Paganini» a celebrar en esta ciudad. Podran participar en él músicos de todas las nacionalidades que no hayan superado los ;35 años y que presenten la solicitud de inscripci6n basta el 31 de julio de 1968 inclusive. MADRID. - Ha sido convocado el VII Concurso Nacional de violin ((Isidro Gyencs», en el Real Conscrvatorio Superior de Música de Madrid, entre violinistas españoles, con un premio de 10.000'- ptas. ~· ABADELL. - Celebr6se en esta localidad el V Concurso de Piano, organizado por JJ. Ml\I., bajo el patrocinio dc la Dclegación de Cultura del Ayuntamiento de aquella ciudad. El primer premio de J u ven tudes Musicales, dotado con 10.000'ptas. y una gira de concicrtos por las Delegaciones Españolas de las JJ. MM., se concedi6 a Antonio Besses Bonet. El segundo premio, de la Caja dc Ahorros de Sabadell, dotado con 5.000'- ptas., fue para Eulalia Solé Olivart. El tercero, dotado con 3.000'- ptas., se concedió a ::\laría del Carmen Poch Alfonso. El premio de la Delegación de Cultura del Ayuntamiento de Sabadell (4.000'- ptas. para el primer clasificado de la ciudad), a Concepción López Torras. N E ERPEL T. -Del 23 al '2() de mayo próximos, tendra lugar eu esta ciudad, el 16.° Festival Europeo de Música para la Juventud. No se trata, en modo alguno, de un concurso, ya que los grupos que inter viencn, no se clasifican. Se trata dc una cita anual de los pr incipales directores :r pedagogos de música , que les permite intercambiar ideas y r epertorios . Los participantes estan dividides en cuatro categorías: A) Coros de niños de enseñanza primaria (hasta 14 años) . B) Coros de niños de enseñanza media y técnica. C) Coros de niños o de j6venes que pertenecen a los movimientos de jm·entud. D ) Categoría de êlite : los mejores coros de niños y jóvenes, de toda Europa, que gozan de una r eputación conocida. La edad de los coristas no puede r ebasar los 25 años y el coro ha de tener un mínimo de 12 miembros . Las inscripciones deben realizarse antes del 31 de marzo. Para información detallada, dirigirse al Sccretariado del F estival de Música para la Juventud, Stationsstraat, 25 - Neerpelt (Bélgica). O~ENSE. - H a sido convocado el Concurso Internacional de Interpretación, que organiza el Conservatorio de Música de Orense, en colaboración con «Música en Compostela» . E ste año estadi dedicado a la guitarra. Los premies son de 100.000-, 50.000'~ 30.000'y 5.000'- ptas . COLON IA. - H a sido anunciada la celebraci6n de la Semana de Orff del 26 de mayo al 1 de j unio, que comprendera Concier tos y clascs de canto para principia ntcs y adelantados, siendo el marco de estas actividades la \Escuela de Orff del Conservatorio R enano de Colonia . Asimismo, en el mismo Conservatorio, del 1 de octubre al 23 de diciembre tendd mlugar los Cursos de Música :Nueva, que comprendcr an música serial, aleatoria y electrónica. Para mas detalles sobre inscripción y posibilidades de alojamiento, dirig irse a l Akademiscbes Aulandsmat del Conservatorio R er¡ano. Colonia . Del 25 de agosto al 6 de septiembre, se celebr aran en esta capital los Cursos Internacionales para Música Nueva (Composición e instrumentación de Música Nueva) . Para mayor infor mación dirigirse al D eutscher Akademischer Austauschdienst, Kennedy-Allee, 50 de BAD GOD ESBERG. DARMSTADT. - ~ A VEN A. - E n el F estival Inter~acional de Órgano, celebrado en R avena, participaren los mejores concertistas europees : F ernando Klinda, Luis Toja, P edro Segond, Cristian Manen y Antonio H eller. Disc o s d e pròxima publ icació ahmc 10/ 21 ORFEó CATALÀ Direcció: LLIS M. MILLET amb algunes de les obres més significatives de l'emotiu Concert-Homenatge del dia 18 d'abril de 1967. Direcció: LLUIS M. MILLET En un dels primers discos de l'Antologia Històrica de la Música Catalana no podien faltar-hi ni les veus de l'Orfeó Català ni les obres del seu fundador. ahmc 10/ 32 LITERATURA CONTEMPORÀNIA PER A VIOLI NARCIS BONET (n. 1933): Danses llu· nyanes JOAQUIM HOMS (n. 1906): Sonata per a violi sol. XAVIER MONTSALVATGE (n. 1912): Scketch ANTONI ROS MARBÀ (n. 1937): Noc· turn MANUEL VALLS (n. 1920): Tres invencions XAVIER TURULL, violf al plano: ANGEL SOLER La quasi totalitat d'aquestes obres -d'estils i temperaments tan diver· sos- són dedicades al propi Xavier Turull, sempre disposat a donar a co· nèixer la música catalana del nostre temps. Pe r a deta lls informació: E O I G S A , Avenida José Antanio, 654 [423] 39> vida musical ){OMA. - Ha fallecido en esta ciudad el célebre director de orquesta Tullio Serañn. Tu. vo a su cargo la dirección de la Orquesta de la Scala de Milan y mas tarde la Orques. ta de la Opera de Roma. :t\ació ell Venecia en 1878. L UXEMBU J{GO . - En el Auditorium de Radio Luxemburgo, Narciso Yepes dio un concierto de guitarra acompañado por la Orquesta dirigida por Luis de Froment. Interpretó aConcierto para Guitarra y Orquesta en Re h!Layor)}, de Vivaldi, y el «Con· cierto de Aranjuez», de Joaquín Rodrigo. LO N DJ{ ES. -El violinista malagueño Santiago Bravo, ganador del Premio Sarasate del Conservatorio de Madrid y Premio Blagrove de la Real Academia Brit{mica, dio uo recital en la Sala \Vigmore de esta ciudad, interpretando obras de Haendel, Bach, Brahms, Granados y Paganini. BONN. - Se esta preparando en la capital de la República Federal Alemana la celebra· ción del 200 aniversario del nacimiento de Ludwig van Beethoven, que tendra lugar en 1970. Con este motivo se daran cita en esta ciudad los directores, orquestas y solistas especializados en la interpretación de las obras del genial compositor. Entre elias, la Orquesta Filarmónica de Berlín y sus directores J ewgenik Mrawinski y Herbert von Karajan, la Orquesta Filarmónica de Viena y los solistas Claudio Arrau, Nathan 1 ~ Milstein y Dietrich Fischer Dieskau. WASHIN GTON . - En el o:Constitution Hall» de esta capital, y dirigiendo la Orquesu Sinfónica Nacional, Enrique García Asensio, ganador del premio internacional Mitropoulus, ofreció un concierto de música española, con Andrés Segovia como Dado el fabulosa éxito obtenido, el concicrto fue ofrecido en segunda audición. 40 [424) sate l un ach, :bra· 1gar olis- llas, :bert lh•r A.'UDENIS Botiga especialitzada en instruments de música Importadora d'instruments dc qualitat :ïtro- BAUl ES, u6 ista. I Telèfon 215 o6 45 . El BARCELOXA (8) PIANOS PETITS ÚLTIMS MODELS PIANOS DE CUA FLAUTES DOLCES ACORDIONS INSTRUMENTS DE PERCUSSIÓ ESPECIALS PER A ESCOLES (4251 41 Comercial PILAR LLEDÓ Persian es - Cortines bany - Plàstics Articles de nete¡a ¡ ... Tot de primer a qualita t ' BARCEL ONA- 2 Petritxol, 15 Telèfon 221 83 36 El més important i fomós dels premis c:otolons, concedit o uno noio molforquino , pràc:tic:oment desconegud a fins avui Lo revelació d'aquest ony! Antòni a Vicens 39° A L'OMBRA «Premi SANT JORDI, 1967» La trogèdio intimo d'uno noio submergida en el món pertorbador del turisme illenc: La noveHo que tothom ho de llegir oquesto primovero EDITORIAL SELECTA 42 [426] Distribucion s Cotolònio (Coso del Llibre) ja.hi viuen ... comodament 1sense servei domestic, les primeres 100 families Deixen els cotxes en els seus garatges subterranis. Prenen el sol en els ~jardins i piscines. Un equip especialitzat d'assistentes neteja el seu pis; mengen en el seu Restaurant ràpid; compren en el seu supermercat; els renten i planxen la seva roba; els adoben les seves sabates; tenen cura dels seus infants en la seva guarderia infantil i els els vigilen quan els pares surten a la nil; els distreuen en la seva saia especial de projeccions, els dissabtes i diumenges a la tarda. Poden disposar de revistes, llibres, discos, flors, perruqueria de senyores, etc.... i tot això a uns preus barallssims perquè tols els serveis són explotats pels seus mateixos propietaris. @tUJ:U!D ... - . g.W r.S PISOS EN VENDA EN PLENA ZONA RESIDENCIAL DE BARCElONA V••iteu-los a fOifiCIOS PfORAlBfS S. A, 1 Paueig Manuel Girona núms. 7 al 21, cada dia d 11 a 2 i de 4 a 6. DOS NUEVAS ESPECIALIDADES CON FRUTAS NATURALES Vd. encontrara en estas.nuevas especlalldades no só lo deliciosos sabores a fresa y pilla sl no también auténticos trozos de estes frutas naturales. ¡Con las mejoresfresas espallolas y la major pilla hawaiana! DANONE las presenta con la calldad y garantia que desde hace cerca de 50 all os han convertido a la Marca en si nónimo de " verdadero yoghourt". Dos nuevos y extraordi narl os productos DANONE, el aa.,.clallal a mundial del yoghou rt. DANONE i ¡ -- • • QUI& He conciertos FECHA LOCAL CON CI ERTO Polou Pcq ueños Cantores de Vie na. VI Ciclo de oudiciones porc lo lnicioción Musical de los Escolares. ( Juventudes Musi coles.) MARZO 8 viernes JO y J2 h. Corals i Cantates de J . S. Bac:h. Verge Moria de Ma nu el Blanc:ofort. Estreno: I Premio Orfeó Català J963. Orques ta Ciuda d de Barc elona, Benj amín luxo n, barí tona. Gaietà Renom, tenor. Sònia Albaladejo, soprano. Director; lluís M. Millet. (Orfeó Co to lò.) 22.J5 h. Sylvie Ga zea u, violi n ista. Marie-Cioude Chevalier, pianista. Obres de Brahms, Moza rt, Suk, Fa uré, Ravel. 9 s6bodo J9.30 h. Insti tu ta Froncés 22.30 h. Pompeio Història de l'Org ue. P. Robert de la Riba. Polo u Pequeños Cantores de Viena. Obras de Monteverdi, Nascus, Reger, Kubízek, Kreutzer, Mozart, Schubert y Ka daly. Director: Uwe Theimer. (Juventudes Musicoles.) JO domingo Polo u J8.J5 h. Corals i Cantates de J . S. Bac:h. Verge Moria de Manuel Blancafort. I Premio Orfeó Català 1963. Orquesta Ciudad de Barcelona. Benjamín lu xon, barítona. Gaietà Renom, tenor. Sònia Albala dejo, soprona. Director: lluís M. Millet . Segunda oudición. (Orfeó Cotolò.) J2 mortes 20 h. Melos- Quartet t. Obres de Moxort, Schubert, Beethove n, Debussy. 22.30 h. Colegio Alemón J3 miércoles Polou J8 h. Proyección del film «CASI A. NGELES», de Walt Disney. (Los Pequeños Cantores de Viena.) J6 sóbodo 22.30 h. Pompeio Història de l'Orgue. P. Robert de lo Riba . 22.30 h. Polo u Pequeños Cantores de Viena. Obres de Scorlotti, Gollus, lngegneri, Verdi, Moxart, Schiske, Schubert y Schumann. Director: Uwc Theimer. {Juventudes Musicales. ) J5 viernes 22.30 h. Polocio Nociones Orqucsta Ciudad de Barcelona. Director: Antoni Ros-Marcà. Manuel Villuendas, vio linista. Obres de Hoydn, Montsalvatgc, Bartok, Fa lla. 17 domingo IPolou 11 h. Orquesta Ciudad de Barcelona. Director: Antoni Ros-Marbcí. Concierto mati nal . Repet ición del programa anterior. 18 h. Conc1er to de mús ica paro cobla . Coblas: lo Principal de la Bisbal, Barcelona y Costo Brava. Director: Antoni Ros-Morbà. (Pasa a la p:\alna sla ul ente) [429] 45 • guta de conciertos <VIono d o la pagina anterior) LOCAL ' CONCIERTO------------~- 18 !unes 19.15 h. Instituta Alemón Bronka Musulin, piano. Obres de J. S. Bach, Beethoven, Ravel y Schumann. 22.30 h. 21 jueves 22.30 h. Palau Arnold Faldes, piono. (Asocioción de Cultura Mus ical.) Palau Duo Wolfisch, violo y piano. Obres de Schubert, Schumann, Milhoud y Brahms. (Asocioción de Cultura Musical.) 22 v1ernes 22.30 h. Palau Orquesta Ciudad de Barcelona. Director: Cori Melles. Obros de Reger y Dvorak. 23 sóbodo 22.30 h. Pompeio Història de l'Org ue. P. Robert de la Riba. 24 domingo 11 h. Palau Orquesto Ciudad de Barcelona. Director: Cori Melles. Concierto matinal. Repefición del programo anterior. FECHA MARZO 18.30 h. 25 !unes 22.30 h. 30 sóbodo 22.30 h. Orquesto Sinfónica de Suecia. Director: Sergiu Celibidache. Obres de Berliox, Wagner y Brohms. (Potronoto Pro Música.) Palau Orquesto Sinfónico de Suecia. Director: Sorgiu Celibidoche. Obres de Ravel, Schuma nn y Bartok. ( Patrona to Pro Música .) Pompeio Història de l'Orgue. P. Robert de lo Ri ba. GUIA MUSICAL Temporada 1967 I 1968 - 8 de morzo de 1968 - Números 1S/ 16 Edición extroordinorio de l 5.000 ejemplores Editada por «Palau de lo Música Cata la na - Deportomento de Publicidod». NOTA IMPORTANTE: Lo redocción de GUIA MUSICAL publicoró en esta secci6n todas los conciertos que se celebren en Barcelona. Rogomos o los orgonizodores el gromas y cuontos noticies creen intereson tes paro su inserci6n en estos póginos. 46 [430] No pida un vermouth pida un MARTINI Percibiró entonces el sabor incomparable que le ofrece esta ormonioso mezcla de vinos de colidod y plantes aromóticas seleccionades que, en el transcurso de varies generaciones ho ofirmado su mundial prestigio Pfdalo cOn the rocku [431] 47 milions d'homes de tot el món comencen cada dia llur jornada. Un massatge fort i baronlvol de FLOID després d'afartar-vos us evitarà tota Irritació cutània i prepararà la vostra pell per a l'afaitada de l'endemà. Amb l'ús habitual de FLOID AFTER-SHAVE l'home d'avui reprèn la lluita dlèrla. optimista I ben dispost UHU. també, Aigua de Colònia FLOID. Fresca. b1110nívola... ••citant · -· · ·--- - .,..,.,..~ -Fioïd JIAUGRON OENTIFlCAL. S. A. ,.. ._. , , _, ,.., _