Oratori de nadal J. S. Bach i l'Oratori de Nadal, per LLuís Millet i Loras O magnum misterium J. S. Bach, vist per Karl Richter Cronologia de Joan Sebastià Bach L'Orfeó Català, intèrpret de J. S. Bach Notícies Orfeó Català Los conciertos: Orfeó Català, corales infantiles, Assoc. de cultura musical, Orquesta Ciudad de Barcelona Noticias y comentarios: Mn Higini Anglès, Conxita Badia, Amics dels concerts Concursos y festivales: Besançon, París, Montreal, Orense Discos: Hispaniae música, J. S. Bach Guia de conciertos
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Reproducció natural del so VI:TA VIETA AUDIO ELECTRONICA S. A ORATORI DE NADAL Ja en el pòrtic de l'anterior GUIA MUSICAL, Manuel Valls va encetar el tema de Nadal i la música. En la present -en ocasió de les audicions de l'Ora· ratorí de Nadal- tocarem preferentment alguns aspectes de l'obra de Bach i, per extensió, també de la música nadalenca. Aprofitem ara l'ocasió per doldre'ns. una vegada més, del fet que no existeixi a la nostra ciutat, com en altres llocs, una afició que sota el signe de Bach sigui capaç de mobilitzar, un any darrera l'altre, un públic nombrós per escoltar en el seu temps corresponent (amb l'incentiu de l'especialíssima significació musical, cultural, històrica i humana d'aquesta música i no amb el de la novetat o de la parvitat de les execucions d'una obra determinada a casa nostra) les obres cabdals del nostre compositor, com els Ora· toris, les Passions i les seves Cantat es més significatives. ¿Per què no ens és donat d'escoltar cada any per Nadal les corresponents Cantates bachianes i per Quaresma com a mínim les dues Passions, i en una altra ocasió la Missa en si menor, sense que el públic ho entengui com una reiteració, sinó com una tradició? Seria aquesta una tradició sens dubte de més qualitat i significació que altres que en determinats períodes de l'any- per exemple ara en el temps de Nadal- ens imposen ir remeiablement els abusos de la propaganda comercial. LI. M. [ 1951 3 J. S. Bach 1 l'Oratori de Nadal C RONOLOGIA L'uORATORI DE NADAL• POPULAR I LITú RGICA Joan Sebastià Bach va escriure el conjunt de sis Cantates que formen l'Oratori de Nadal, l'any 1734. Diguem, per situar-nos, que des de 1723 Bach exerceix les seves funcions professionals a Letpztg, on continuarà fins a la seva mort. L'Oratori de Nadal és posterior a les dues · Passions•, lleugerament anterior a la ·Missa en sl menor• I més distant de les obres didàctiques com la ·Ofrena Musical• I I'•Art de la Fuga• (1747 i 1749) que dominen l'últim perlode creatiu de Bach. Una comparació -quasi obligada - de tori amb les ·Passions• ens posa de que, partint sempre de fonts tradicionals túrgiques o simplement populars - el ter de t'Oratori és a primera vista més te i senzill, però sempre càlid 1 nnnuJ il uan• humà, per la mateixa naturalesa del altres factors històrics que Spltta (autor la primera biografia important I de Bach, apareguda en 1873) ha posat en lleu: 4 [ 196 ] qu igioso-popu es nodreixen les ·Passions• de Bach, serveix també de fonament a les seves grans obres musicals de Nadal, Pasqua I l'Ascensió. No obstant això, el tipus de relacions que apreciem en aquestes obres és ja un altre. Sabem documentalment que era freqüent en l'església medieval, tant en les festes de Na· dal, Pasqua 1 l'Ascensió com en les de Setmana Santa, organitzar lectures dialogades dels Evangelis. L'església protestant no es va mantenir fntegrament fidel a aquest costum. Especialment en el que es refereix a Nadal I l'Ascensió. no hem trobat cap exemple d'aquesta pràctica en els països protestants durant el primer segle i mig de la Reforma. Les seves primeres manifestacions es presenten cap a la fi del segle XVII a Turfngia. sense que puguem veure-hi el desig deliberat de restablir un ritus anterior, sinó simplement la repercussió sota noves modalitats de la forma de la •Pas&ió• ja consagrada I popularitzada.• •Això explica el per què Bach dóna a aquestes obres el trtol exòtic d'Oratori. En efecte, li mancava per a designar-les un nom consagrat per la pràctica eclesiàstica i va adoptar el d'aquella forma més relativament semblant al que es proposava crear. El lligam amb la litúrgia de les tres festes nadalenques no és per tant en aquest sentit tan profund com en les •Passions•. En canvi s'acusen amb molta més claredat les relacions amb altres pràctiques religioso-populars.• •La història de Nadal ofereix només quatre episodis: el naixement de Jesús, l'Anunciació de la Bona Nova pels Àngels als pastors. la peregrinació d'aqu¡sts a Betlem i l'Adoració dels tres Reis. L representació slmbòlicodramàtlca d'aquests episodis va continuar essent, en tot o en part, la mateixa durant molt de temps en la litúrgia protestant.• • ...Al costat de cerimònies litúrgiques tenien lloc també representacions fora de l'església, amb la llibertat i ingenuïtat popular 6 [ 198) ar-se amb certes pràctiques ¡ con. festa de capcions paganes d'origen germànic, les representacions nadalenques van arrelar l1lé$ profundament I tenaçment en el poble que els drames de la •Passió•. El nostre COill¡» sltor, originari de Turfngla, estava famillarltnt des de la seva Infància amb aquesta classe de representacions. També en aquest punt es donaven circumstàncies favorables per a la creació de música sobre el misteri litúrgic de Nadal, on les Idees i les emocions del poble tinguessin una acabada expressió per mitjà dels més rics recursos de l'art 1la seva més elevada perfecció artfstica.• ·El text blblic en què es basa l'obra no asti dividit com en les •Passions•, a la manen de l'oratori Italià, en dos parts, sinó en sl~ destinades cada una d'elles als tres dies de Nadal. al dia de Cap d'Any, al diumenge següent I a la festa de l'Epifania. Cada pan forma una unitat musical independent per ser executada per separat en cada un d't quests dies. Això ha fet que alguns considerin l'Oratori de Nadal com una sèrie de Ca> tates independents, enllaçades només per 111 nexe purament extern. No ens pot sorp~ dre aquest judici en uns temps com aquesu en què vivim, Ignorants dels ritus eclesib tics, a part que el mateix nom d'oratori que Bach dóna a aquesta obra indueix a err«. L'església concebia el període de les done nits, des del dia de Nadal al de Rels, que p el paganisme germànic tenia per sagrat, COlli una unitat a la qual servia de centre el Naix~ ment de Jesús. En els tres dies de Nadal es predicava sobre el Naixement de Crist, pe Cap d'Any sobre la Circumcisió, el diumef19t següent I en l'Epifania sobre les amenaces d'Herodes i I'Adoraèló dels Reis. Aixl, trac· tant les sis parts fets units per un nexe de continuïtat externa, i destinada cada cantal! a ser executada en una d'aquelles sis festes. havia de ser presentada la totalitat de l'obra com una unitat coherent, donada la ment• litat eclesiàstica de l'època. Sense partir d't questes idees, no és possible tenir una concepció exacta de l'obra, de la mateixa manera que no es pot aplicar a les ·Passions• 11 classificació d'un Oratori destinat al concert.• Nova per fora nova per dins es~ .ne¡¡ sis, s de Heus ací la pan per d'• colonia sideCa~ PYN'S 1t un Jte~ rem si~ u·ror !oti! Jejl CM <!ix~ 31 es per¡ enge aces ~ e de ntata :ste~ 'obra en!& • d'& 'PARERA ORIGEN I EVOLUCIO DE LA CANTATA RELIGIOSA ALEMANYA Recordarem ara breument els origens històrics de la cantata d'església alemanya I precisarem quina evolució li ha anat imprimint gradualment el geni bachià. Aquesta forma neix en el segle XVII del Motet concertant 1 de l'adaptació -també concertant- de .ueds• religiosos (Corals). El Motet religiós glossa en general un text -de l'Antic o del Nou Testament- en prosa, Incapaç per aquesta raó de determinar una forma musi· cal. La forma, més o menys elaborada, del Motet religiós vindrà, doncs, determinada per artificis contrapuntístics i Imitatius. D'aquí la relativa varietat de formes que trobem en aquest terreny cap al 1600, per exemple, en Mlchael Praetorius, que desenvolupa dlverses tècniques d'escriptura, ja en l'estil de l'antic Motet on totes les veus estan lligades temàticament 'amb el Cant Ferm, ja en l'estil del Madrigal, acompanyant el Cant Ferm amb lfnies contrapuntístiques lliures i finalment introduint a les veus secundàries un motiu que s'anirà repetint molt sovint. En les obres concebudes per a diversos grups, vocals o Instrumentals, es produeix amb un efectisme total en tots els medis de l'escola italiana contemporània: grups corals I instrumentals fortament diferenciats, alternància de passatges corals amb solos d'alta virtuositat, ús del baix xifrat I de •Ritornelos• Instrumentals. L'austeritat de Johann Hermann Scheln contrasta amb la monumentalitat dels seus contemporanis, perquè en general combina amb la Imitació l'estil del Madrigal I amb això equilibra i atenua per mitjà de la constant repetició l'efecte del Tema. SchOtz acaba el que Schein havia començat. Al principi de la seva producció posseeix completament l'estil del Madrigal, sota el model de Lassus. Encara no podem parlar pròpiament d'estil d'església. Però a partir de la seva segona coHeccló de Motets (Geistlichen Chormusic von 1648) troba un compromis Ideal entre els nous mitjans d'expressió i la tècnica polifònica tradicional. 8 [200] A part dels citats Motets •a capella• escriu també ·Concerts espirituals•, és a dir, l1l!> tets solístics amb tractament per a grups co. rals alternats, amb un ric acompanyament instrumental, on assimila la influència de Monteverdi I la monodia florentina. Al costat d'un domini profund de l'esperit de la llengUi alemanya s'expressa en una nova disposició harmònica d'un cromatisme subjacent que empra d'una manera molt dosificada. Un punt culminant el veiem en els dos últim~ quaderns de les •Simfonies Sacres•: potenb efectes corals contrasten amb passatges a solo i el més slgnlftcati,u és, a part d'una itf creïble riquesa formal, el desplegament ple de sentit de la declamació del text. Aqoes. tes obres es consideren ja com el primer pr~ cedent de la Cantata litúrgica alemanya, prin. cipalment perquè repeteix i agrupa de tA! manera el text que es pot dividir en seccions amb valor unificador I formal musicalmenl parlant. Després de SchOtz el Motet perd b seva influència en la música protestant lles forces creadores es concentren principalmellt en l'Oratori I la Cantata. Els compositors Ó! l'escola de SchOtz continuen la seva obra i consagren en general el que en el mest11 havia estat una cosa esporàdica. la CanlalJ ja apareix diferenciada en distints númer01 tant en el text com en la música, procedf ment que adopten també les Cantates I M~ tets concertants de Buxtehude. Hem de constatar que en l'evolució musial de la forma Cantata no han deixat d'exerv una molt especial Influència els autors delJ textos. Citem especialment Erdmann N~ meister 1 Christian Fridrich Henrici (Pico der). Neumelster Introdueix progressivame~ en els seus textos formes procedents dl l'òpera (Ària, Recitatiu), pimer sense part! corals, després amb textos versificats det tinats al Cor, I fina lment amb paraul.es 0111 ginals que acompanyen escenes bibliques I textos del Coral protestant. Picander va dt' nar una forma literària definitiva a la ·Chor;) kantate• en l'evolució musical de la qd tant va influir Bach, que es va servir tantl de textos de Neumelster. 1 1111> lt» nent de Jstat 1gua 1 slc16 que u~ tims :ents a a 111. ~e 3S JU!l$- pt& prilll bl :Ions ment rd b APARTAMENTS URBANITZ ACIONS SOLARS CASES DE RENDA INVERSIO NS PISOS VENDA I LLOGUER LOCALS · ADMINISTRACIÓ DE FINQUES i les mert 'S de bra estre ntall eros, ~eedf I& I la informaci ó que sol·liciteu serà avalada per lexperièn cia de JSÏ~ I (e!CI dels Nw 'icafl imer' s te part! 5~1 ues ,1 ¡¡Ib ~ ORGANITZAC IÓ IMMOBILIÀRIA Avda. Prfncep d'Astúries, 54 Telèfon 217 29 00 Barcelona-12 La primera forma de Cantata que Bach adopta (per .exempe, en la número 4 •Christ lag In Todesbanden•, o la número 6 •Gottes Zeit ist die allerbeste Zeit•), respon a una concepció autònoma i arcaïtzant, sense recitatius, amb textos originals i melodies religioses protestants. A partir de 1714, és a dir des dels temps de Weimar, Bach comença una nova forma que treballaria fins a les últimes conseqüències a Leipzig i que no és fàcil de caracteritzar d'una forma general. Comença aquesta Cantata amb una Fuga Coral o simplement un Cor d'introducció. Segueixen recitatius i àries alternats amb ariosos i duets (en alguns casos fins i tot dià· legs). Una forma característica de les Cantates del temps de Leipzig és la coneguda amb el nom de ·Choralkantate•, on al costat de la forma arcaica del Coral empra les modernes formes de recitatiu (instrumental o amb baix xifrat) i Da Capo-ària. Sovint es serveix en els Cors del tema del Coral. com a Cantus Firmus, o . s'hi deixa inspirar en diversos temes. El nombre de formes de la Cantata bachiana és increïblement gran: observem. sl no. la quantitat de formes d'ària i arloso i la declamació puntejada dels recitatius. Bach ha adoptat àdhuc motivicament un bon nombre d'aires de dansa que porten una frescor del tot desacostumada a la música litúrgica. L'adopció de I'Aria Da Capo porta automàticament un reforç de la part instrumental; sota aquest impuls arriba a escriure fragments totalment instrumentals, en forma de concert, com a introducció o obertura (Simfonies) i intensifica el paper instrumental, solístic o d'acompanyament, amb desacostumades audàcies d'instrumentació. Notem de passada que alguns comentaristes (Schweitzer entre ells) han apreciat en aquesta adopció de formes teatrals I estrangeres un debilitament del caràcter genuí i autònom de la Cantata alemanya, Iniciant així per a la música d'aquest pals un camí d'influències estranyes, del qual no s'ha vist lliure fins a la creació d'una òpera genuïnament alemanya (•Freischütz•, la ·Flauta Màgica•). lO 12021 PROCED t:NCIA DE LA M úSICA DE L'•ORA. TORI DE NADA L• • EL PROBLEMA DE LA REUTILITZACió DE CANTATES ANTERIORS Sens dubte és l'Oratori de Nadal la més I» pular de totes les grans obres corals de Bach. Si recordem la consideració general de què gaudeix aquesta obra en la vida mu. si cal d'avui, és sorprenent de constatar que això era molt diferent al començament de la relnaxença de Bach, on l'Oratori de Nadal era gairebé considerat com una obra menor, eclipsada per les •Passions• i la •Missa en si menor•. El mateix Schweitzer exposa una opinió bastant reservada sobre l'obra: n una bona part d'ella no concorden satisfactòriament la música i el text, ja que Badi ha imposat deliberadament un nou text a antigues composicions, disminuint així el seu valor artrstic. És un fet conegut que Bach ha utilitzat eo part per a l'Oratori de Nadal Cantates prola. nes escrites l'any anterior per a les festes de la cort de Dresde. Convé, però, que recordem que només dotze números de l'O,. tori provenen de peces profanes anteriors (i els altres set de peces religioses) . l es peces originals de I 'Oratori -totes d'una certa brevetat- són en molt les més nombroses. Sl números tan importants com la coneguda •.Pastoral • (número 10). el Cor • Eh re se i Got• (número 21). l'Ari a • Schllesse mein Herze• (número 31), els recitatius acompanyats I els de l'Evangelista I fina~ ment la totalitat dels Corals no provenen de cap obra anterior, ens podem explicar que les parts adaptades s'hagin pogut fondre~ tisfactòrlament en un conjunt original m considerable. I I I Bach, a més, no s'ha acontentat mai, en la reutilització de Cantates profanes, amb una ¡ simple transcripció, sinó que s'ha preocupat molt laboriosament de la seva fusió espiri· tual en el nou context, modificant convenientment la tonalitat, el color, la tessitura el desenrotllament melòdic i l'expressió, I això, com a compositor genial, traduint categories espirituals a termes purament mus~ 1 )RA· ·: ORATORIUM, ~: ~elcl)e5 :de ~ :~ ~i~ ~eiligc ~'e~bnacf>t sfac. ~ ú6er :; :Jn beoben stes t re- , ~ :~:I ínai- 1Ce que muficirtt wurbe. ! $a- I n I¡ una 'Upa! ;piri· ~ 1 I ír en au feipsig . Cell IM aupt~ ....IAI ah&.. -q'l ...,.... J\NNo 1734. · Portada del manuscrit de l'«Oratori de Nadal». [203) 11 cals. També sabem que Bach no f eia cap diferència entre estil profà i religiós i que la realització d'una obra més antiga per raons d'economia de treball té com a resultat molt sovint una veritable revaloració. Anteriorment a aquestes crítiques i influït pels prejudicis de l'època, Spitta cerca un compromís per salvar aquestes objeccions: ·Es podria pensar en aquestes condicions que l'obra de Bach a què ens referim està necessàriament mancada d'unitat. S'ha de reconèixer en efecte que certs detalls de fragments musicals de caràcter madrigalesc delaten haver estat compostos originàriament sobre un text distint. El fet que el nostre compositor no s'aturés davant d'aquests petits contrasentits és també extraordinària· ment instructiu per formar-se una Idea certa sobre la seva música. Per molt que es sentís portat a traçar pinzellades pictòriques, no ho fa mai deixant-se portar d'una concepció fonamentalment orientada cap a la plàstica musical.. . Aquests trets pictòrics broten d'inspiracions momentànies. La seva presència o absència en un determinat moment no modifica en res essencialment el valor i la comprensió de l'obra de què es tracta.• • ... Quan Bach transporta fragments musicals sencers d'una composició a una altra es planteja el problema de saber si realment encaixen en el nou context musical, i, en cas que el seu destí original fos profà, sí el seu estil es contradiu o no amb l'obra religiosa a què es t rasplanta. Però la manera d'expressió de Bach es va formar tota ella sobre un fons eclesiàstic; tant si compon música religiosa com profana, si escriu música per a orgue o sonates de cambra, la tònica eclesiàstica fonamental, l'estil desenvolupat a base de la mateixa naturalesa de l'orgue informa i penetra totes les seves obres. Bach, doncs, amb prou feines podia escriure res que no tingués el caràcter de la música sagrada, les seves obres profanes de circumstàncies no tenien en realitat res de profà: en convertir-les en obres religioses, el compositor no fa sinó restituir-les a la seva veritable pàtria.• 12 [204] LA DECLAMACió VOCAL BACHIANA No podem resoldre aquesta qüestió, sense ocupar-nos breument del problema de la de. clamació vocal bachiana. Hem citat abans Schütz com a precedent, i. en efecte, espiri· tualment, els punts de contacte són ben nom. brosos. Com tants compositors alemanys de les més diverses èpoques, tots dos slntem. zen el món llatí i el món germànic. Bach, com Schütz, agafa d'Itàlia el nou estil monòdic concertant I d'Alemanya un sentit arquitectònic de la polifon ia sota el model dels neerlandesos. La part expressiva i dramàtica ve del Sud, la interior i mística del Nord. Però si la declamació musical de Schütz en el si de la polifonia apareix lligada d'una manera íntima, directa i única a l'esperit ancestral de la llengua alemanya, el tractament va. cal de Bach és essencialment instrumental. Bach desplega en les veus formes que vénen de la música orquestral, de la música instrumental concertant, de la música de cambra o de la música d'orgue. Així presenta llargs episodis corals contrapuntístics de caràcte1 quasi instrumental I lliga la veu al conjunt de l'obra com a una part més, constitutiva del discurs general, acompanyant el teixit pol~ fònic d'una base rítmica amb funcions ma. trius i d'un laboriós treball temàtic i motf. vic d'un simbolisme quasi constant (parlem sobretot de la música religiosa). La relació paraula-música no ve donada sempre per una declamació directa sinó pel caràcter general del tot musical reforçat sovint per la signi· ficació simbòlica de motius més o menys obstinats, melòdics o rítmics i finalment pel poder expressiu del teixit harmònic que ser· veix de fons i contrapartida al contrapunt. LA MúSICA DE BACH EN LA CULTURA DE LA ciL·LUSTRACIÓ» Constatem aquí de passada que a la mateixa època de Bach musicòlegs i teòrics han professat una dura condemna del contrapunt, irr capaç d'imitar la naturalesa o suscitar cap afecte o emoció, i això en nom del progrés i altres conceptes racionalistes tan cars a la IHustracló, defensant com a contrapartida un ideal de música galant en contraposició a la I nse de- Exclusivament per als socis de l'Orfeó Català ans lhi· om- i assistents al Palau de la Musica de ¡tij. Les últimes novetats en música simfònica editades per: · Musidisc Europe• amb el vint-i-cinc per cen.t de descompte :om ldic tec- neve 'erò I si 1era tral vot!al. nen trutbra trgs :ter junt del JEAN·PIERRE RAMPAL GEORG-PHILIPP TELEMANN interpreta J. Sebastià Bach M. 50.072 Stereo sonates per a trios i quartets Quartet Instrumental Maxence-Larrieu M. 50.069 Stereo BOCCHERINI·CAMBINI «TRES ROMANTICOS POLACOS» tres quartets inèdits Quartet Carmirelll de Roma M. 50.070 Stereo CHOPIN •Roda a la Mazor• LESSEL •Variacions núm. 1 per a plano• SZVMANOWSKA •Estudis• M. 50.071 Stereo EL C~LEBRE ccCÀNON• DE PACHELBEL J. SEBASTIÀ BACH VIVALDI •Alia rustica• GEMINIANI · Concerto grosso• PERGOLESE •Concert número 2· Collegium Musicum de Paris Direcció: Roland Dovatte M. 50.073 Stereo Els 14 concerts complets per a clavecí i orquestra en cinc discs Collegium Musicum de Paris Direcció: Roland Dovatte M. 50.07~75-76-77-78 Stereo 101~ mo- Klt~ Iem lció una en;' gn~ rnys pei ser· t. En el seu establiment CASA BOADA eixa p~o-1 l lll- e/ Comtal, número 26 o, per més comoditat, telefonant al número 234-34 -03 passarem a visitar-lo cap ~rés r~ Es una col·laboració ficlo- marketing ala [205) 13 barbàrie gòtica. El concepte absolut de pro· grés domina tots aquests tractats I representa un dels criteris de judici més corrents. Si a fa cultura francesa del set-cents els problemes més importants de naturalesa estètica i filosòfica sobre la música troben la manera de manifestar-se en les polèmiques sobre el melodrama, en la cultura alemanya els mateixos problemes es retroben en una significativa polèmica sobre el valor del con· trapunt on la música de Bach és un punt de referència més o menys implfcit. Es tracta d'una discussió sobre l'estil de la música instrumental. Vegem què escriu A. Schelbe sobre Bach: -es un artista extraordinari sobre el clavecr i sobre l'orgue ... Aquest gran home hauria estat fa meravella de totes les nacions sl hagués restat més agradable I no hagués sufocat la naturalesa de la seva música amb un estil ampuHós i un art massa gran. que preté que cantants i Instrumentistes facin exactament el que ell realitza sobre el clavecr... Això torna el cant total· ment Incomprensible ... l'ampuHositat ha traslladat la música de la naturalesa a l'artifici, d'una sublim altura a la foscúria.• Es tractava de defensar les obres de moda a Alemanya, l'estil galant de Graun, Hasse, Ouantz, Mattheson f de tants altres compositors avui quasi oblidats, la popularitat dels quals era superior a fa de Bach. El judici de Scheibe és en realitat bastant dur. Bach, absorbit pel propi treball no respon a aquests atacs, i és que la seva concepció pitagòrica-teològica de la l!lúsica està a l'extrem oposat d'aquestes idees. Els Ideals de la IHustració continuaran, però, exercint la seva influència fins a l'època clàssica. C. P. E. Bach ja posa de manifest l'absurd de la tirania estètica o personal sobre els composi· tors. També les lletres de Haydn reivindiquen per a l'artista el dret a l'absoluta llibertat de compondre seguint la pròpia Inspiració, de violar qualsevol regla si ho exigeixen l'orella o el cor. Ha de continuar component, però. música d'encàrrec, encarnant així en la seva persona un contrast, no solament teòric, que posa de manifest la crisi dels ideals crftics i estètics de la IHustració. 14 [206) CARÀCTER MUSICAL I FORMAL DE L'uORATORI DE NADAL» Bach ha donat al conjunt de les sis cantates que formen l'Oratori de Nadal , en l'en~ nament de tonalitats, una forma que reposa en una mena de cadença ampliada de re ma. jor (Re-Sol-Re-Fa-La-Re). Alguns dels números procedents d'altres cantantes profanes han hagut d'ésser transportats per a satisfer aquesta disposició. Les Cantates 1, 3 1 s tra. dueixen una sonoritat brillant i molt semblant entre si, degut a l'ús de trompetes en la seva instrumentació. Al contrari, la quarta cantata (amb dues trompes de caça en el seu efectu instrumental) tradueix l'ambient de festa d'una una manera més aviat moderada En la segona Cantata, degut a l'ús de nombrosos instruments de fusta (dues flautes. dos oboès d'amor i dos oboès ·da caccia•). present~ un caràcter netament pastoral. La cinquena Cantata, amb el seu modest repartiment In~ trumental, roman en el quadre de les ha. bituals cantates dominicals. I Totes les cantates (amb l'excepció de la se. gona que debuta per la tant coneguda •Sirr. fonia Pastoral•) s'inicien amb un número 1» ral d'una certa envergadura. Aquest cor In· cial serveix també per a cloure la tercera Cantata. Les altres fineixen amb una melodia de coral interrompuda generalment per uns motius instrumentals entre vers 1 vers. Els recitatius narratius estan confiats al tenor· evangelista amb el sol acompanyament del baix xifrat. Els recitatius contemplatius, an'b acompanyament Instrumental, estan molt~ xims a la forma d'arioso, i Bach els interromp o alterna sovint amb l'exposició d'una melodia de Coral, l'acompanyament de la qual contrasta en caràcter amb el del reclt;r tiu. La resta de les formes musicals de qui , Bach es serveix són I'Arla 1 el duet. Citem, per acabar, encara uns efectes d'eco ~ l'ària de soprano •Fiosst, meln Helland• (nilmero 39 de la quarta Cantata). LLUIS MILLET LORAS .. osa m¡¡. ~ l menes _A .-¿~- 1fer tra. lA Iant ~ eva tala ctiu !Sia ~ ~ I ..,. ~....1Z• • . ,. - ~ ~ ' r-.. "., • I I /"\ .... En •.r sos oès mia · ~·'· ena i ns- ~~ - ~ - - ha- ¡w• l.~·l. se- 3ill'r ~ jnj. . ., r ~era ; odia uns : •\ Els - I I lOOC· I dEl I arrè ¡w \ llei· 'una lla cit~ qu! (00. v· J ~· I A A i i ! I I tem. ~ \ I ~ _,., ~~~· .,. I ·r. \ l'l' vi/ - I ·' fteprodució d'una pàgina autògrafa de l'cOratori de Nadalll. RAS f207] 15 bles 6~ea>racló Casab1a1\cas José Antoni~ Primo de Ri vera, 531 Telèfon 254 74 01 BARCELONA . JI O MAGNUM MYSTERIUM El naixemen t i lo mort de Crist, el Nodal 1 lo Poss•6: heus oci els dos pols de l'univers crisllò, l'inesgotable temo de l'ort occidental des reflectetx lo fe tngenuo que dóna accés ol misteri de Crist; l'adoració dels reis simbolitzo uno més alto esptrttuolitot que, per altres de fo més d'un miler d'anys. No es tracto pas d'uno llegenda més, sinó de l'origen i de comins, arribo també o descobrir el gran misteri. En tato època i o tot arreu, l'ort celebro les fonts del cnstionisme. Si lo Passió és un el Nodal inspirant-se en aquests dos pols que constitue1xen lo fe ingènua i l'espiritualitat mot1u exclusivament cristià, que trobo el desenllaç en lo tràgica soledat del mont Gòlgoto, el m1te del sol es combino amb els m1steris del naixement de Crist. Lo històroo de Nodal illum•no amb els colors més brillants per formor un prisma de colorit inigualable. En totes les representacions de lo hlstòno de Nodal, en totes les narracions del miracle del naixement de Crist, predominen el colorit i lo llum. Tanmateix, aquesta aurèola llumonoso provê de dues fonts diferents: sentiment i tronscendèncto, ontimitot i distòncto. Lo història de Nodal tol com ens lo descriu l'Evangeli segons Sant Lluc, stmbolttzo per ella mateixa, i d'uno manera porttculorment significativa, aquest doble origen. Postors i reis a rriben per agenollar-se humtlment davant el miserable pessebre. Efectivament, el rang i lo riquesa no tenen res o veure en aquesta vella cançó: «Que ncs i pobres s'agenollin.» L'única cosa que compto ês lo dtferèncto de nivells d'espiritualitat que ht ho entre els homes. L'odorocJÓ dels postors transcendent. En lo ptnturo, aquesta doble inspiració es fo immed1otoment visible, i per dir-ho d'alguna manera, tong1ble. El Nodal, en l'ort pictòroc, és com un llibre que no col sinó fullejar. Lo rea litat religiosa i ortrstico del Nodal en lo música no és menys evident que en les arts plàstiques. Però per o l'ort musical, no n'hi ho prou simplement fullejant com si es tractés d'un llibre: l'existència de lo música nadalenca depèn del lloc i de l'època de lo seva interpretoct6, ' de lo formo en què s'expressi, que pot anar del senzill Lied o l'Oratori polifòntc ' l'orquestració rico en colorit. Col anar o lo recerco de lo música de Nodal per poder comprendre, o través d'ella, l'estil de tot es les èpoques i de tots els països. Lo pnmero mus1co nadalenca ressono en l'aurora del cristiontsme com un missatge ornbot de lo llunyania. No es tracto pas del missatge que ovut tots conetxem, d'aquest missatge fo- [ 209] 17 miliar que coda any torno o omplir d'emoció els cors de tots els infants.. Tampoc no es trocto de les conegudes cançons que són o tots els llavis de molt t emps ençà i que hom sent o vetlloment de les seves aspiracions artístiques va néixer lo música occidental que, ol llor~ de mi l anys, completaria uno evolució mai no vista. Cop altre formo artística alio el cor 1 cosa , o l'església, o les soles de concert o lo ràdio. No hi hagué, naturalment, aquesta música intimo i familiar quan, o les darreries del segle IV, el bisbe Ambrosl, de Milà, entonà l'esperit, els elements populars i els esotè11a amb tant d'èxit com les primerenques obres musicals de l'Església primitiva, amb mot1u de la celebració de Nodal en l'època de les mis. l'himne «Veni redem.E_tor gentlum» o lo seva basílica, sorgida del misteri d'uno religió encaro jove. Lo melodia d'aquest himne, amb s ions. « In dui ci jubilo, conteu i alegreu-vos, perquè aquell que causo delícia ol nostre cu repeso in proesepio»: aquest text bilingüe I* paraules adoptades més tord per Luter ( «Nun komm, der Heiden Heilond»: «Ho arribat i el Salvador dels pagans»), ho mantingut fins ols nostres dies tota lo vigència i tota lo forço. o uno melodia popular demostro uno vegada més, després de tants segles, aquesta unió del cor i de l'esperit que és l'autèntica font de lo Antigament, aquest himne era reservat o l'oficiant, i el poble no hi tenia cop participació. Això formava port del miracle, oques-to meno de secret misten6s que només era donat o co- L'Església i el pable ven estor units uno altre vegada, en l'època gòtica, en un mateix fervor ingenu, per cantor lo festa de Nodal; ho calgut esperar l'aparició de lo polifonia pe-qu! lo música nadalenca esdevingui objecte d'ur: nèixer ols congregats en un moment determinat. Aquest exclusivisme no era atenuat per cop polifonia «co~lectivo», i hom no pretenia pas vulgaritzar el missatge musical o través d'una harmonització descriptiva. Lo màgia del que és inaccessible era evident en lo monodia animada que presidia les primeres àries nadalenques. Aquesta actitud va continuar essent obligada durant diversos segles, fins al moment en què lo música nadalenca va penetrar, amb les missions cnstianes, a tots els altres països europeus. Fou el monjo Tutilon qui creà, al monestir de Sant Gall, el cèlebre trop nadalenc uHodie cantondus est», i també ol mateix lloc i en la mateixa època, Notker el Tartamut establia mspiroció musical. ort musical l'evolució del qual ho durat tres segles. Apareguda o França devers l'any 1000 amb els primers <<erg ona», I o través de l'cAr! Novo» onstocràtico, desembocà en lo sàvia po. lifonio vocal flamenca. lo música de l'èpoc• del gran Josquin des Prés va conquistar tall els països europeus i es convertí en el prillllf llenguatge musical internacional. A Alemanya hagué de sofrir lo influència de lo Reformo. lo polifonia vocal assolí uno perfecció extrOOt dinàric. lo preferència pel lied compost amb gran saviesa va produir també moltes vanocians en les cançons nadalenques. Aquest nere - lo música nadalenca- comença gt· cm les cançons (incloent els aires musicals anònims del segle XIV i es prolongo fins o lo fi del Renaixement, i fins 1 les cançons nadalenques) a través de les seves tot més enllà del 1600 amb mestres dc la ca- cèlebres seqüènc1es (pels volts de l'any 900). Europa, en el moment de lo seva cnstiomtza- tegoria de lechner, Osc1onder, Eccord Prcttorius, aquest darrer autor del cèlebre L¡¿ ció, es posà en contacte amb la vida musical de l'última època de l'Antiguitat. Amb el des- «Es 1st e1n Ros entsprungen» («Uno roso s'l"ol les bases fonamental~ ~e 18 [210] obert»). «Set willkommen, Herr Christ» (cSi(ll I yc CWCJ«3CONOCEMOS: I N.9 .ffA PODEMOS <ME]O~I El Agua dc Colonia Royale Ambrée, a través de sus 50 oños de exlstencia ha mantenido y montcndrñ su calidad excepcional, in. superable. La equilibrada fórmula que la integra, o bo¡,o do csoncias de plantas, flores y corlczos d e frutos del sur, es tan oomplejn quo no solamente no se puode imitar, sino que nosotros nUSlllOS /!{.0 m r:p()DEMOS ~0~1 LEGRA.IN - - - - Ao.Ris- - - - benvingu t, Senyor J esucnsh>), o: Der Tog, der rst so freudenreich» («Aquest dia ple de glòria r de joia»), o:Puer nat us in Bethlehem» (« Infont nascu t o Be tl em» ) , «Es is t das Heil uns kommen hen> ( «Un Salvador ha nascut per a nosal tres»), «Van Himmel hoch» («De dalt de tot del cel»), u Ein Kindelein so lobelech>> («Un nadó ple de dolcesa»), són alguns dels nombrosíssims arres ols quals mestres com Heinrich Fimck, Thomas Stoltzer, Balthasar Resinarius, Ludwig Sen fl, Joha nn Wolther, Arnold von Bruck i mol ts d'altres, han sabut donar uno forma musical plena de coneixement r de saviesa. Aquest segle del Lied vo saber aconseguir, i o un nivell mol t o lt , l'equilrbri ideal entre l'espontaneï tat popular i el g ran músrco de Cort vo ten r les seves «Nadalenques», que eren contades 0 interpretades o l'orgue. Una cançó olemooyc basada en lo melodia «Auf dem Berge, da wehet der Wind» ( «El vent bufo a lo mun. tanya» ) es t robo incorporada o uno delic•oso composicró per o clavicordi de Couperin. Quant o lo música ongleso, l'esperet nadalenc hr ~J penetrar des del començament, r els seus pn. mers «Carals» són de l segle XV. Lo música de l'època de Shakespeare vo saber celebrar amb molt de fervor el temo de la Na tivitat, que vo cont inuar rnspiront els compositors ongl8% frns o Purcell r Hoendel. ~s o dir, tots els po. bles europeus tingueren uno personal r eotocteris tico música nodolenco. art, entre el sentiment i lo roó. I és justament en aquest harmònic eQI.lil ibri on rou tato lo sig- L'o rt dels clàssics vienesos va rnterrompre durant prop de 150 anys el desenvolupament de nificació d e lo música de Nodal. lo música de Nodal. Aquest ort, que trodurt l'asprroció de l'rndrvidu omb geni o l'esp•rrtuo- Amb l'època barroca , és a dir, omb els orígens de lo música de boix continu, que relegava e l Lied o un segon pla, l'auge de lo música nadalenca vo arri bar ol seu punt final. Només a lgunes obres aï llades aconseguiren encaro conciliar les ambicions de lo música concertant i el fervor popular davan t el misteri de lo Notivitet. L'«Orotori de Nodal», de Joan Sebastià Bach, és uno sorprenent mostro iHustrotivo d'aquest ort anomenat «barroc». Un segle obons que Bach, Heinrich Schütz havia també compost uno obro dedicada ol misteri de Nodal. Entre aquestes dues composkions, hem de situar les Cantates de Buxtehude, Vicent Lübeck litot, no podro nr sobio contar u n fet histón; ol qual només podria donar-se-li un sentit místic. L'època clà ssica no fou pas uno època pietosa. Durant el segle dinovè, època tipiC!! de la burgesia i del Romanticisme, el misteri de lo Nativitat es limitava i es reduio ol domini reservat o les sensacions sentrmenta!s. Però un ort d'aquest tipus, privat de l'elemer' transcendent, es veu de seguida amenaçat de caure en lo sensibleria. En el segle dinovè, la música de Nodal es converteix en el patrimoni de les classes burgeses. I colgué esperar fus o l'adveniment de lo música moderna, i port•· i Fronz Tunder. En qualsevol dels casos, l'estil del barroc vo saber desenvolupar uno formo instrumental adequada o lo música nadalen- culorment de lo novo músrco d'església, ca: lo e Pastoral», d'origen italià, rèplica musical de les pintures napolitanes que representaven escenes nadalenques, «pastoreHo:t de lo d'Ernest Pepprng, omb lo música dels quals es música per ol clavicordi dels grans mestres del barroc de l'Alemanya meridional. 20 [212] pe' veure com tenia lloc una renovació sotisfactòrio, concretada en les obres d'Hugo Distler i produeix uno meno de «retorn» ols seus ff'· gens, de lo música nodolenco. KARL GREBE 111 1n- JO- JC· :Iude uio uo- ònc 'lis- occ òc- 'cls. :I REVIVA LA MUSICA CON ROSELSON liti- ftl RObFLSOFI PRESTIGIO MUNDIAL EN ALTA FIDEUDAD J. S. Bach, v ist per Karl Richter - El meu comí devers Bach ho estat molt lla rg. Dc noi i de jove, he contat quasi totes les cantates i Passions, e n les ports de soprano, contra lt, tenor i boix. He treballat l'orgue i el clavecí durant vuit anys al costat de Stroube i de Ramin. Després he tingut al meu càrrec la part del continu a l'església de Sant Tomàs. De molt jove he conegut tot el millor i més difícil de l'obra de Bach: les Cantates. Tant enfront dels meus cors i la mevo orquestra i com o director d' orquestra simfònica i d'oratori, he desenrotllat a poc a pac una pràctica d' execució, els orígens de la qual es remunten al «Kreuschar» de Dresde, i que engloba tots els aspectes essencials de la música vocal i instrumental. Això m'ha portat a una concepció de Bach que pot ! emblar a alguns massa romàntica i a d'altres massa ocodèmíca. Ho obstant això, estic decidit a continuar aquest comí. - Els vos tres inicis coi ncideixen amb lo gran època d'un Stroube í d'un Ramin. Uno tol escolo consti tueix uno a judo o un «handicap»? - El fet que jo hagi conviscut amb Straube i amb Ramin i que estigui encaro sota lo influència d'impressions de joventut fortes i determinants, és ol mateix temps una ajuda i un engatjament. A la manera d'un Furtwaengler, d'un Knappertbusch i d'un Bruna Wolter, he retrobat el que constitueix la nostra tradició. -1 quin ensenyament heu tret d' oquestro trodrció? - la convicció que l'essencial està en el fraseig. Quan un músic sap fra sejar un tema i el seu contrapunt, jo ha fet molt. Sens dubte aquest fraseig pot canviar segons la personali- 22 [214 ) tot, el te mp era ment i l'edat. Un hom pot mo. dificor el seu pensament però no pot negligir de «deixar córrer» la música¡ per exemple, uno successió de qua tre semicorxeres en Bach 0 Haendel, s'ha d' ata ca r amb e nerg ia sense qut es torni mecàn ica ni s'estavelli en lo insignifí. cança. Jo no he buscat intencionadament els meus principis d'interpretació; han vingut Ien. toment en el curs de lo meva evolució. -Quines rndicocions que reposin sobre estudu crítrcs rndrscutrbles s'han de respectar en lo pràctica de l'execució? - Ben o l'inrevés del que passo en Haendel, que fins i tot deixa improvisar una fuga ad libitum en els concerts d'orgue, tot està cxac. toment anotat en Bach. Quant a la dinàmico, o ens dóna indicacions malt precises, o no eas diu absolutament res. A vegades és poc pròlrg en indicacions, però moi na és vague. Per exe•· ple, els farts i els pianos estan indicoh minvciosament en el cor final de la Passió segons Sant mateu, mentre que es remet molt soYinl o la inspiració de l'intèrpret en les obres per o orgue. --Com legrtrmor lo inspirocr6 de l'intèrpret? El text és un cànon ríg id i sever? - Ho hi ha res d'objectiu ni «motor» en Bach. Imposà les més grans exigències a la fantasia i a la poesia de l'intèrpret. L'aspiració o l'ab· jectivitot de què tont s'ho parlat, vo portar finalment contra una interpretació csai-di· sonb romàntica, tal com l'han practicada Reger, Busoni, Adolf Busch i fins Stroubt, i que ha portat Bach al poble. Potser hom l O s'atrevia a emprendre-se-les directament al!lb 1 aquests intèrprets cèlebres. Hom s'ho atrinxerat darrera uno teoria plena de ciència per rebutjar el seu liberalisme, a vegades excessiu (el cas Stakowsky ) . -Quins s6n els punts que us fa n incli nar o un estil de Boch dinàm ic? - En primer lloc les indicacions de caràcter. Totes les anàlisis grafològiques, i fins i tot lo simple observació per un profà de l'escripturo de Bach, indiquen un home particularment dinàmic, quasi colèric. Però aquesta ajudo d'ordre psicològic no serveix de res. Que es considerin solament els atreviments en les Contotes. L'escolo tonal que apareix en el Coral cc Es ist geniig», obre el comí de lo música moderna i no és per otsor que Albon Berg hagi fet uno citació d'aquest Coral en el seu concert de violí. Les cantates obren perspectives insospitades i en elles resideix tota lo música ulterior, sobretot lo del segle XIX. Observem lo Fantasio Cromàtica. Els dits corren sobre tota l'extensió de les tecles, fins que poc: abans del final de lo Fantasio el misteri cromàtic desapareix i es resol en uno molt lliure fugo cromàtica. Sens dubte Bach havia impro- 10· gir no I ¡ue ,fi. els visat amb aquesta vivacitat i aquesta llibertat, i la Fantasio Cromàtic:o és probablement lo notació d'uno improvisació d'aquest gènere. Finalment, encaro uno indicació sobre la subjectivitat de Bac:h, basada en la comparació de les dues grans passions. Lo rude passió segons Sant Joan que c:omenço en sal menor, està lligada des dels inicis o lo llum divino, centre de lo teologia de Sant Joan. I és en el mi menor de l registre greu que introdueix la Passió segons Sant Mateu, que es desenvolupo el símbol music:ol de lo redempció i la Transfiguració, idees fonamentals d'aquest evangelista. Lo músic:o sagrada de Bach deixo aparèixer sempre el músic: teòleg, el «Subjectiu)) que interpreto per mitjà del seu art les paràboles de lo doc:trina de lo gràcia. Aquesta espirituolitsoció de lo música està d'acord amb les concepcions estètiques i les teories barroques, jo de per si molt poètiques, que Arnold Schering ha fet ressaltar. Boc:h disposava d'uno profunda formació en el domini de la teologia, de lo mística i dels fonaments filosòfics del seu ort i aixà s'ho de tenir en c:ompte per o comprendre lo seva universalitat musical i espiritua l. !el, ad Ot • ico, nu· Oft! riftl :ra reti l lth. asio 'ob· rtar .di· Re· Anagrama i firma de Joan Sebastià Bach. [215] 23 Cronologia de Joan Sebastià Bach 1685. - EISENACH. Neix el 21 de març en uno família originària de Turíngia , d 'antiga trodicró 1 musical. 1697. - OHRDRUF. Anys escolars. 1700. - LONEBURG. Infant de Cor. Deixeble deG. Bohm. Viatge o Celle on pot escoltar música instrumental francesa i o Hamburg (escolo d'orgue del nord. Reincken). 1703. - WEIMAR. Violinista o lo Capella duca l. 1703. - ARNSTADT.· Organista. Fonaments primers del seu ort organíst ic. Viatge o Lübe<k ( Buxtehude) . Copriccio sopro lo lontononso del suo frotello dilettissimo. Corolportites per a orgue. 1707. - MOHLHAUSEN. Organista. Matrimoni amb Moria Bàrbara Bach. 1708. - WEIMAR. Organista de lo Cort i després també «Konzertmeisten>. Naixement dels seus fills Wi lhelm Friedmonn i Cori Ph. Emonuel. Primeres sèries de Cantates. Obres organístiqutl de caràcter virtuós. 1717. - KOTHEN. Director de música o lo Cort de Leopold van Anholt. Mort de Moria Bàrb01o Bach ( 1720). Klovierbiichlein von Wilheh¡t Friedmonn Bach. Sonates i portites per a Yiolí sol. Sonates per o violoncel sol. Casament amb Anna Magdalena ( 1721 ) . Notenbiichlein für A. M. Bach, Naixement dels fills Johonn Friedrich i Johonn Christion. Concerts de Brandem· burg. Sui;tes per o orquestra. Primera port del Clavecí ben Temperat ( 1722). Altres obres d'aquest període: Tres Sonates per a cloYeeÍ i flauta. Tres Sonates per o clavecí i violo do gambo. Sis Sonates per o clavecí i Yiolí. Fantasia cromàtica i Fuga. 1723.- LEIPZIG. Thomoskantor. Magníficat i Passió segons Sant Joan. Passió segons Sant Mo· teu ( 17 31 ) . Oratori de Nodal ( 17 34). Missa en si menor ( 17 33-38). Concert Italià ( 1735). Segona port del CloYecÍ ben Temperat ( 1737). Variaci~ns Goldberg ( 1742). Visito o Fre· deric li o Potsdom. Ofrena Musical ( 1747). L'Art de la Fuga ( 1748-50). Tocates, Preludis i Fugues i Preludis-Corals per a orgue. Cicles de Cantates religioses i profanes. Mor el 28 de juliol de 1750. 24 [216] 1 CIÓ ja és a la venda un nou volum de la col·lecció: BIBLIOTECA DE LA CULTURA CATALANA ÍCI! hi·storia de la musica catalana 1<~ manuel valls gorina ro I u na completa i i l·lustrada h isto ria de la nostra música títols publicats: OIO io~ fïr )115 HISTÒRIA DEL CINEMA CATALA de miq~el porter HISTÒRIA DE L'AGRICULTURA A CATALUNYA de j. de camps i arboix de propera aparició : HISlÒRIA DE LA MEDICINA A CATALUNYA, I de felip cid ~O· 51 d'n 28 distribuïdora barbarà marquès de barbarà 4 barcelona editorial tàber!epos , s.a. enric granados.85 barcelona atalà, intèrpret de J. S. Bach I .... Al llarg dels seus setanta-vuit anys d'existència, l'Orfeó Català, amb renovada constància, ha interpretat molt sovint obres de Bach, moltes de les quals en pri. mera audició a Espanya. Fer-ne la ressenya completa fóra tasca laboriosíssima. tantes i tan importants són les fites que l'Orfeó presenta en el seu brillant his· torial. A mb motiu de la pr-imera audició íntegra a Espanya de l'Oratori de Nadal, ens plau d'esmentar les principals execucions que l'Orfeó ha fet de l'obra del cantor de Leipzig. CORALS El dia 4 d'abril de 1897, al Teatre Líric, de Barcelona, l' Orfeó donà un concert de música religiosa. Amb la interpretació dels corals «TINC L'ÀNIM A ENTREGADA» i «QUE DITXóS HEU ESTAT», l'Orfeó començava la difusió i divulgació d'obres de Bach. D'aleshores ençà són incomp· tables les vegades que l'Orfeó ha programat en els seus concerts corals diversos de Joan Sebastià Bach. Valguin, doncs, aquests inicis per a signi26 [218) ficar la reiterada dedicació de l'Orfeó en la interpretació de Bach. MOTETS «NO ET DEIXO, JESÚS». - 9 març 1902 (Teatre Novetats). - 18 maig 1956 (Palau de la Música Catala· na). «VINE, JESúS, VINE». 1905 (Teatre Novetats). 24 maig «JESúS, JOIA MEVA». - 2 març 1907 (Teatre Principal). - 5 de· I lS 'Ó Principals intèrprets de la «Passió segons San~ Mateu», any 1921: Lluis Mlllet, Albert Schweltzer, Francesc Jujol, EmlU Vendrell, Eduard Toldrà i d'altres solistes vocals 1 instrumentals. ' t ...I :ç •lg ~. [2191 2.7 sembre 1946 (Palau de la Música Catalana). «CA TEU AL SENYOR UN CÀNTIC NO U» . - 22 novembre 1912 (Palau de la Música Catalana). 16 juny 1914· (Palau del Trocadero, París). - 20 juny 1914· (Albert Rall, Londres). - 21 abr il ] 950 ( Palacio de la Música, Madrid). 24 abril 1950 (Teatro Principal, València). «L'ESPERIT SANT ELEVA LA NOS. TRA FEBLESA». - 29 octubre 1913 (Palau de la Música Catalana). «FORA TEMOR, J O ESTIC AMB TU». _ 6 gener 1918 (Palau de la Música Catalana). 11 març 1908 (Palau de la Música Catalana) «GRAN MISSA EN SI MENOR)) 28 novembre 1911 ( Palau de la Mú. sica Catalana). - 20 i 23 abril 1912 (Audicions fragmentàries; Teatro Real, Madiid). - 25 maig 1935 (Pa. lau de la Música Catalana). - octu. bre/ novembre 1951 ( 5 audicions; Palau de la Música Catalana). 9 juny 1952 (Pa lais Chaillot, París). - 21 i 22 juny 1952 (Palau de la t. Música Catalana). CANTATES ceP ASSió SEGONS SANT MATEU,, «CRIST JEIA EN LA MORTALLA». _ 13 juny 1930 (Palau de la Música Catalana). - 22 octubre 1955 (Palau de la Música Catalana). 27 febrer, 6 març 1921 (Palau de Ia ~ Música Catalana). - 26 març, 2 abril 1922 (Palau de la Música Catalana). - 11 i 18 març 1923 (Palau de la , Música Catalana). - 23, 27 febrer. 2 març 1958 (Palau de la Música Ca. talana). «DFSPERTEU, DIU LA VEU FORTA». _ 15 març 1931 (Palau de la Música Catalana). «VINE, DOLÇA HORA DE LA MORT». - 21 març 1934 (Palau de la Música Catalana). «JO VULL PORTAR LA CREU AMB JOIA». _ 8 març 1968 (Palau de la Música Catalana). 28 [220) ccORATORI DE NADAL>> 22 26 desembre 1969, 1 gener 1970 ' ' (Palau de la Música Catalana). I ORFEÓ CATALA r CREUER MEDITERRANI AMB LA MOTONAU MONTE UMBE I· 2 ~ DE LA NAVIERA AZNAR, S. A. Amb la coHa.boració d'OMNIUM CULTURAL i AMICS de l'ALGUER o l· Del 17 al 27 de juliol de 1970 ¡. IT IN ER A RI Dia 17, divendres. BARCELONA. Sortida del vaixell a les 21 h. ). a t Dia 18, dissabte. PALMA DE MALLORCA. Arribada a les 8 h. Nit: primera audició d'El Pessebre, de Pau Casals, a I'Auditòrlum. Dia 19, diumenge. PALMA DE MALLORCA. Tarda: segona audició d'El Pessebre, de Pau Casals, a I'Auditòrium. Sortida del vaixell a les 23 h. ~ Dia 20, dilluns. MAó. Arribada a les 9 h. Nit: concert coral. · Dia 21, dimarts. MAó. Dia lliure. Sortida del vaixell a les 20 h. 11 .a Dia 22, dimecres. L'ALGUER. Arribada a les 16 h. Tarda: recepció oficial. t. Dia 24, divendres. L'ALGUER. Lliure (excursions). Sortida del vaixell a les 20 h. il ). .a r, l· Dia 23, dijous. l 'ALGUER. Nit: concert coral. Día 25, dissabte. CÀLLER. Arribada a les 9 h. Nit : concert a l'amfiteatre romà de Càller. Dia 26, diumenge. CÀLLER. Sortida del vaixell a les 4 h . Dia 27, dilluns. BARCELONA. Arribada a les 7 h. t 'O , Sota la direcció tècnica de WAGONS-LITS/ COOK - Organizació Mundial de Viatges AQUEST VIATGE DE L'ORFEó CATALÀ AMB LA MOTONAU •MONTE UMBE .. NO ES SIMPLEMENT UN CREUER TURISTIC e e Es una autèntica ambaixada artística per terres de parla catalana del Mediterrani Es una destacada efemèride a l'historial de l'ORFEó CATALÀ Informació: ORFEó CATALÀ, Amadeu Vives, 1 - Telèfon 222 65 94 - Barcelona-3 Tots els dies feiners, de 5 a 9 del vespre (Srta. Carme Casanelles) [221) 29 ORFEO CATALA • • Després de dos anys d'haver estat gravat i superades jo les dificultats que n'ajornaren el llançament, és jo o lo venda el disc «Cancert Lluís Mill et», editat per lo caso EDIGSA dmtre de lo prestigiosa coHecció «Antologia Històrica de lo Mús1co Catalana» de lo qual n'inicio l'aportat corresponent o mús1ca coral. Aquesta gravació estereofònica és integrada totalment per obres del fundador de l'Orfeó Català; dotze són les cançons que l'Orfeó, sota la direcció de Lluís M. Millet i amb lo coHobaració dels solistes Sònia Alboladejo, soprano i Gaietà Renom, tenor, gravà com a record permanent del memorable concert del centenari: Són les següents: El cant de la senyera, Lo dama d'Aragó, El pastoret, El cant dels ocells. Coral o boca closa, Cap ol tard, Jovenívola, Pregà ria a lo Verge del Remei, Sospirs, Conticum amoris, Salve Regi na Cotolonioo, Salve Maria. L'obro de Lluís Millet, de ton fondes i sinceres arrels de catalanitat, reviu en oques.to escollida selecció de cançons, d'un segell peculiar i inconfusible. Aquest disc «Concert Lluís Mi llet», per lo categoria i fidelitat de lo interpretaciÓ i per l'expectació i mterès amb què ho estat acollit, promet ser una de les fites més importants de lo discografia catalana. El dissabte d1o 1O de gener, o lo tardo, tindrà lloc o lo Sala del Palau de la Música Cotolono, e l Concert Nadalenc que lo Secció Infantil de l'Orfeó Català sota lo direcció de J. López Esparbé ofenrà ols socis, amics i familiars dels infants cantalres. Integren el programa uno nodrida selecció de cançons populars hormomtzodes, i d'altres originals. Lo Secció Infantil de 30 [222] l'Orfeó, amb exemplar constància i regu. laritot, preparo aquest concert que evidenCiarà, altra vegada, la notable correcció i maduresa interpretativa. ~ Lo temporada de l'Orfeó Català- de tanta transcendència 1 importància per l'olta SIO· n1ficaci6 dels esdeveniments artístics que durà o terme lo nostra entitat- ti ndrà un dels punts culminants en les noves audicions d'El Pessebre de Pou Casals, que seran donades ol Palau de lo Música els dies 27 de febrer i 1 de març de 1970. Sota lo direcció de Lluís M. Millet i lo part icipació de l'Orquestro Ciutat de Barcelona i dels s.ollstes Olga lglesios, soprano, Montserrat Aporici, contralt, Jaume Baró, tenor, Francesc Chico, baríton 1 Raimon Torres, boix, l'Orfeó Català reviurà novoment l'èxit indescript ible que arreu- del m6n. desvetllo El Pessebre. • Uno altra de les grans realitzacions de l'Orfeó durant aquest curs serà el Creuer mediterrani, que tindrà lloc del 17 ol 27 de juliol de 1970. Sota lo direcció tècn ica de Wogons Lits / Cook, 1 amb lo coHaboroc1ó d'Omnium Cultural i Amics de l'Alguer, l'Orfeó durà o terme uno extraordinària ambaixada artística per terres de parlo catalana del mediterrani. Són previstos. concerts o Palma de Mallorca (dues oud1clons d'El Pessebre, de Pau Casals), Maó, l'Al- t guer i Còller, o més d'excursions diverses i vis1tes d'extensió cultural. Aquesta conjunció d'esforços realitzats per o difondre lo nostra mÚSICO constituirà uno destocodíssimo efemèride o l'historial de l'Orfeó Català. r ORFEO CATALA Director: Lluís M. Millet Subdirector: Adolf Cabané • Dues noves audicions a Barcelona de l 'Oratori EL PESSEBRE de PAU CASALS sobre un poema de Joan Alavedra ORFEÓ CATALÀ ORQUESTRA CIUTAT DE BARCELONA I, n OLGA IGLESIAS, soprano MONTSERRAT APARICI, contralt JAUME BARÓ, tenor FRANCESC CHICO, baríton RAIMON TORRES, baix Direcció r. , r. LLUÍS M. MILLET Divendres, 27 de febrer de 1970, a les 22.15 h. Diumenge, 1 de març de 1970, a les 18 h. t PALAU DE LA MÚSICA CATALANA Venda de localitats a les taquilles del Palau de la Música Catalana Descomptes especials als socis de l'Orfeó Català [223] 31 forum'"'1 mUSICctJ En col·laboració amb l'Institut d'Estudis Nord-Americans presenta FELICIA WEATHERS soprano EDWARD MATTOS piano PROGRAMA A pretty, pretty ducke BARDET Sorrow Sorrow, stay Downe-a-downe • DOWLAND Sis Lieder BRAHMS Cinc cançons . PILKINGTON . STRAUSS 11 Quatre Cançons . KODALY Cinc Negro Spirltuals Divendres, 23 gener 1970, a les 22.15 h. PALAU DE LA MÚSICA CATALANA 32 [224] NOVA SERIE de la coHeccló 11 AVUI SABREU' 1 La coHeccló que entusiasma els nens com un conte i ensenya com un llibre científic Textos: E. Bagué IHustracions: Mariona Lluch - J. Aguadé Quarta sèrie: El castell dalt d'un turó El cavaller i el monjo El senyor a la guerra i el pagès a la terra Quan la ciutat t enia portes i muralles Compreu-los a la vostra llibreria EDITORIAL TEIDE Viladomat. 291 - Barcelona-15 SECCió INFANTIL DE L'ORFEó CATALÀ CONCERT NADALENC Obres de: Tiersot, Closson, Tomàs, Brunet, Colomer, Vives, Subirachs, d'lndy, Romeu, Millet, Sirisi, Marimon, Martín Direcció: J. LÓPEZ ESPARBÉ Dissabte, 10 de gener de 1970, a les 18.30 h. PALAU DE LA MUSICA CATALANA [2251 33 ERICK FRIEDMAN, ha sldo uno de los dlsclpuJos predilectos de JASCHA HEIFETZ. Sus actuaclones en toda Europa y Estados Unldos1 as! como las de América del Sur han constltuldo éxitos extraordinarlos para este gran vlolln!sta: ... «Artista excepcional» (DaUy Tmcgraph, - Lon· dres)... «Uno de los grandes macstros del vlolim> (Kurier. - Viena)... «Erlck Frledman, violinista de excepclón, admirable expreslón, gran virtuosidad, técnlca. y muslcalldad de priri\erislmo orden.» (Tbe Journal «Ha 'arltz». - Tel Aviv. ALEXIS WEISSENBERG Cualquier comentario sobre ALEXIS WEISSENBERG es actualmente lnnecesarlo, después de los triunros mundlales de este genial artista. Elegido especia.lmente por el maestro Karajan para interpretar el COncierto de Tchalkowsky con la Orquesta Filarmónlca. de Berlin, ALEXIS WEISSENBERG es hoy uno de los mAs extraordinarios pía.nistas del momento actual. • ~l~- Asociación de Cultura::¡Musical IMPORTANTJSIMOS CONCIERTOS EFECTUARA ASOCIACióN DE CULTURA MUSICAL EN LOS PRÓXIMOS MESES: DIA 30 DE ENERO, presentación en Barcelona del sensacional violinista ER I C K FRIEDMAN D(A 16 DE FEBRERO, acontecimiento musical: AL EX IS WEISSENBERG pianista MES DE MARZO: Presentación en nuestra Entidad del mas famoso conjunto de camara y de mayor tradición que existe: el CUARTETO SMETANA Fundado en 1943 y cuyos componentes continúan en el Cuarteto desde su creación, habiendo actuado por todo el mundo con éxitos extraordinari os lnscripciones y detalles en Vía Layetana, 113, 1:, 2.' Teléfono 232 43 32; de 3.30 a 7.30 [227] 35 • ORFEÓ CATALÀ.-Los (<Concerts de Nadal» del Orfeó Català tienen este año una importancia y trasc'endencia excepciona- dad de Barcelona y un eminente cuodro de solis tas todos elles especial istas en los obres de Bach: Ursula Buckel, soprano, Meriel Dickinson, contralto, Wilfrid Jochuns, tenor y Benjamin Luxen, bojo. lguolmente, les: por vez primera en Espoña se darà la versión íntegra de l'Oratori de Nadal, de J. S. Bach, una de las mós importontes obres l'Orfeó se ho asegurado el concurso de instrumentoles: solistes destacodísimos Paul Vandenhoeke y Gerard Parent, óboes de amor y Gonçal Comelles, violin, Salva- de todos las tiempos. Con alto sentida de responsabdidad y exigencia artística l'Orfeó Català ha centrada prócticomente su dor Gratacòs, flauta, Amadeu Rovira, trompeta, Domènec Segú, ób~ Josep M. Ro- actividod -en los últimes meses.- en lo preporoción meticulosa de este importantíSimO orataria. A lo largo de sus setenta y ma, órgano. Sin duda alguna, estos me· morobles audiciones del Orfeó Cotolò canstituirón un hito importantísimo en su ocho años de existencia el Orfeó Català ha rendida canstontemente culta a lo obra de Bach con lo reiterada interpretación y divulgación de sus obres. En 1897, en un gran concierto de música religiosa, mterpretó por vez primera corales del contar de Leipzig; desde aquella fecha, l'Orfeó Ca- historial. • ta là ha vuelto con renovada constancia a los obros de Bach muchas de las cuoles las ha interpretada por vez primera en Es- oudición de este oño intervendrón la Cobla Popular y el Quartet Orpheus. paña. Estos audiciones de l'Oratori de Na díos 22 de diciembre y díos de Sant Esteve i Cap d'Any, por lo ta~de- contarón con lo colaboroción de lo Orquesto C1u- <( AMICS DELS CONCERTS».-EI dia de No· dol, por lo noche, «Amics dels Concerts» celebrarón su tradicional «Concert nadalenc» en Trovesero de Gracio, 55. En lo dal - 36 [228) • CORALES INFANTILES.-EI dom1ngo dío 4 de enero, tendró Jugar en el Palau de lo r OOLÇII CII'PIILUIZYII en la seva tercera ~art •• ELS PAISOS eATALA•s ro <IS e- 1S, r ·e, de !S: lfS 0- n- o- ealà su r valència mallorca cerdanya vallespir rosselló llenguadoc sicília conflent · nàpols provença sardenya atenes us ofereix una sèrie ~e 24 fascicles en els ~uals ;; tro~areu ex~osa~a la resta ~els ~aïsos catalans i a~uelles terres ~ue en un altre tem~s van ser ~art ~e catalunya . e~itorial mateu ,: ~reu ~'un fascicle:30 ~es setes o- ),O de lo Música e l dia 18 de enero por lo tarde. Los públicos mós diversos y la cri. tica mós exigente han oclomodo o N1ed. doles, o carga de diversos ogrupociones corales infontiles. Jntervendrón los grupos L'Esquitx, L'Esquellerinc, L'Espurno, Lo zielski como uno de los mós grandes ín. térpretes de la octualidod. Su actuoc16n en nuestra ciudad refrendor6 lo gran femo Mainada, i El Virolet. El movimiento coral infantil es uno de los mós pujantes actividodes musicoles de nuestro región; un de que gaza este extroordinario pianista. cloro exponente de esta vitalidod, lo ser6 este anunciada cancierto. • • FORUM MUSICAL.-Prosiguiendo su tem. porada de conc1ertos, Ferum Musical pre. sentoró un concierto extraardinorio con lo octuoción de lo gran soprano norteameu. cana Felicia Weathers, que seró ocompañodo ol piano por Edword Motlos. El programo SECCió INFANTIL DE L' ORFEÓ CATALÀ.EI só boda dío 1O de enero, la Sección Infantil del Orfeó Català, boja la dirección de J. López Esporbé, octuaró en lo sola del Palau de la Música Catalana. La oud1ción de esta oudición, en la que colabaroró el Instituta de Estudies Norteamericonos, constoró de obres de Bordet, Dowlond, seró dedicada a la «Cançó nadalenca» y el programa estaró . in tegrada par una escogido selección de cancion~s populares y Pilkington, Brahms, Strauss y Kodaly. originales. • • ORQUESTA CIUDAD DE BARCELONA. Bojo la dirección de Enrique Gorda Asensio, la Orquesta Ciudad de Barcelona octuoró en e l Palau los días 17 y 18 de enero. Nota destacada seró la colaboroción del gran guitarrista Narcisa Yepes que daró lo primera audición en Barcelona del «Concierto paro guitarra y orques ta», de E. Holffter. El programo quedoró completada por los obros «Don Quijote velondo los ormos», de O. Esplà, «Fantasio paro un gentithambre», de J. Rodrigo ( 1." audic1ón en Barcelona) y «Diez melodíos vescos», de Guridi. ASOCIACióN DE CULTURA MUSICAL.La brillante temporada de lo Cultural, proseguiré en los próximas meses can diversos oudiciones de gran relieve artfstico. El dío 30 de enero, Asociación de Cultura Musi· col presentaré en Barcelona al violinista Erick Friedmon; discípulo de Jascha Heifetz, los octuocíanes de Erick Friedmon constituyen éxitas extroordinorios en cuontas portes actúa. El dío 16 de febrera, Aie· xis Weisenberg, p1anista; uno de las mos extraordmarias p1anístos del memento OC· tuol; sus últimes recitales en Madrid han causada uno outéntico sensación. En el mes de morza, presentación del Cuorteto Smetona que, fundada en 1943, mantiene uno línea de incuestianoble categoria artística • NIEDZIELSKI.-Después de sus tnunfoles giros por Américo, el gran pianista Niedzielski, daró un única recital en el Palau 38 [230] confirmada por sus canstantes actuaciones por los principales centres musicoles de! munda. ro- Pianos sos dio Música IS I· sto lei- Instruments 10il Jn- .le- ,,s OC· 100 AVDENIS nes r e· Jno ' tico nes Balmes,l}116 ·· Tel. 215 06 45 ·· Barcelona·-s del [2311 39 Como un signo preciosísimo consagrado por el uso del tiempo beber es un lenguaje que excluye cualquier otra modulación vocalica beber nos transmite símbolos útiles de intención humana Pacto, Rito, Juramento, Palahra., Ofrenda, Hospitalidad. Practicar el apogeo del vino es inventar un idioma que se afirma en una modulación vocalica significativa: Olivella Francisèo Olivella ·vilafranca del Panadés Regresa a Europa después de sels años de triunfos por las dos Américas NIEDZIELSKI de qulen hace años dijo WIENER KURIER en Viena: uDebemos escuchar a Niedzielski frecuentemente, muy frecuentemente, para comprender y recordar slempre cómo tocaba Chopin» Y el 16 de mayo pasado escribfa NEW YORK TIMES: uNiedzielski es un pianista de mas significación en el mundo de hoy por su maravilloso eouilibrio entre Ja sobriedad y romanticismo. Es grande entre los mis grandes» PROGRAMA Sonata en la mayor, Mozart. - Sonata en mi bemol mayor , op. 31, número 3, Beethoven. - Sonata op. 57 •Appassionata», Beethoven. - Fantasia en ta menor, op. 49, Chopin. - Berceuse (Arrullo), op. 57, Chopin. - Scherzo, en do sostenido menor , op. 39, Chopin. - Nocturno, en do sostenldo menor, op. 27, número 1, Chopin. - Doming o, I B e nero 1970, a las I B h . PAL A CIO DE LA MUSICA , "LA MONTSERRATINA" Pastisseries ca coq ues pastes dolços Comtal, 15 - Tel. 221 35 83 Sta. Anna, 39 - Tel. 221 48 83 BARCELONA - 2 [233] 41 • • «AMICS DELS CONCERTS»-Esto dinómico sección de lo «Agrupació Cultural Folklòrica Barcelona» estó llevando o cabo uno compaña de promoción de sus actividades. Su finolidad es la de celebrar series de seis dobles conciertos de cobla ol oño. La modalidad de música para cobla en su faceta concertística cuenta con póginas verdaderamente antológicos; nombres ilustres de lo música catolono han cultivada con especial dedicación este apartada - volgon los nombres, tan sólo, de Joaquim Serra, Francesc Pujol y Ed4ard Toldrà pora atestiguarlo - . En la Agrupoción Cultural Folklòrica Barcelona, calle Pi, 6, se facilito toda close de información sobre los proyectos dels «Amics dels Concerts» . ASSOC IACIÓ D'ALU MNES I AMICS DE JOAN MASSIÀ I MARIA CARBONELL. Las ochvidodes que l'Associació d'Alumnes i Amics de Joan Massià i Moria Carbonell han programada para este curso, ded1cado en homenaje a la memoria del moestro Massià, aborcon un completísimo programo de música de cómara i lied. lntervendrón, sucesivamente, en estos audiciones -que se celebren el tercer domingo de coda mes en el Cosol del Metge - Gonçal Comelles, VIolinista; Mercè Cardona de Hir6, piomsta; Francesca Callao, soprano, acompoñada al p1ano por Josep M. Colom; Adelina Plttier, violin1sto; Josefina Coballero, violinista y Núria Turull, pianista; Josep Calvo, VIolinista, etc. tll TARDES MUSICALES.- En el inicio de su XXII Curso, Tardes Musicales ha hecho púbiiCO el avance de los artistes que lo integrarón. Figuren entre elles: Negra Culture Ensemble «Felix White», Sympos1um pro Mús1ca Antiqua, de Praga, Trio ltoliano, 42 [234) Slovenska Kuartett, Valentina Kamenikovo piamsta; Slovensky Komorny Orchester, etc: A lo lorgo de muchos oños, T ordes Musicares ha mantenido, con singular dedicoción y constancia, el cuito a la música de cómoro y sus oudiciones -que se celebren en lo Sala de Ac tos del Colegio de Abogodoshan merecido el oplouso de la crítica mos ex1gente. El XXII Curso de Tardes Musicoles promete ser uno de los mós importentes de su brlllonte historial. • MN. HIGINI ANGUS.-A la edod de 82 años, folleció en Remo monseñor Higi.[li Anglès, que hobío sido durante 22 oños presidente del Pontificio Instituta de Música Sacra. Monseñor Anglès dedicó toda su vida ol servicio de la música sacra. Son muchísimos los libres y articules que o lo largo de sus oños de fecundísimo lobar publicó. Lo prodigiosa octividod de orgomzodor e impulsor de iniciatives no disminuio en monseñor Ang lès su fervorosa dediCO· ción o lo historio de lo cultura musical espoñolo; sus estudies sobre música medieval y del renoe~miento son obros modélicos en su género. Fundador del instituta Espoñol de Musicologia, era tombién ocodémico de lo Real Acodemia de Bellos Artes y miembro de numerosos ocodemios y sociedodes mus1cológicos internocionoles. • CONXITA BADIA.-Con motivo de lo concesión de lo Medalla de Oro ol Mérito Ar· t ístico otorgodo por el Ayuntomiento, y la Medalla de la Provincia, por lo Diputoción Provincial, se celebró en el «Comorote Granados», un col u roso homenoje o lo gran soprano catalana Conxita Badia. Al octo participaran y se odhirieron innumerables odm~radores y entidodes ortísticos y mUSI· coles de lo ciudad. o, c. es y ro lo ós o- n- 32 !li ios údo 0!1 lo , u- ,oJio ;a- !s- rol en iol de 11- ies Hl· \r- lo concursos y fest1vales • • BESANÇON. - En el Festival musicol de Besançon, el primer premio del XIX Concurso Internacional de jóvenes directores. de orquesto, en su categoria «No profesionol», ho sido conseguido por el froncés Guy Condette; el primer premio en lo modolidod «Pro~esionol», no ho sida otorgodo. Uno «primera mención» ho sida otribuído ol froncés Henri Gollois. MON TR EAL. - El próximo Concurso Internacional de Montreal tendró lugor del 29 de moyo ol 14 de jun•o de 1970 y o él podrón participar contentes nocidos entre el 29 de moyo de 1935 y el 29 de moyo de 1950. El total de premies o od¡udicor osciende o lo sumo de 23.500 dólares. Lo fecho limite paro lo inscripción ho quedada fijodo paro el dío I de morzo de 1970. Paro informoción completo y toda close de oclorociones, los interesodos pueden dirigirse ol Instituta Internacional de Música del Conodó, I 06 oven1do Dulwich, St. Lambert, P. Q. Conodó. • PARIS. - El joven violoncelisto espoñol Rafael Romes Ramírez ho sida distinguido <:On el Premio Extroordinorío de Yioloncelo del Conservotorla de París, donde reolizo sus estudies de Virtuosisme. • ROCHESTER. - En el XXXIX Festival de Música Americana Contemporóneo celebrada en Rochester, Estada de Nuevo York, el director y compositor Howard Honson ho dirig ida los primeres oudiciones de los siguientes obres: Sinfo nía núm. 2, de Joseph Wagner; Escenas de lo Reina dc la Nicve, de Moyer; Sinfonía núm. 6, de Honson; Sun, paro soprano y orquesto, de Ned Rorem, Theatre Set, de Siegmeister y de A Set of Jade, de Boles. • SUECI A. - En el Festival musical celebrada en el castillo real de Drottningholm, se hon representada dos óperas un tanta olvidados en lo progromoción normal de los grondes teatres líricos: El mundo de la luna, de J. Hoydn y El pastar fiel, de Hoendel. • ORENSE. - El Concurso Internacional de Piano fue adjudicada por un jurada integrada por Antonio lglesios, Roso Sabater, José Tordesillos, Federico Mompou, Odón Alonso y Romón Borrós. Concurrieron concursontes pertenecientes o EE. UU., Brasil, Espoño, Froncio, Grecio, ltalio, lngloterro, Méjico, Portugal, Rumonio y Uruguoy. El primer premio fue declarada desierto. El segundo, ex-aequo, fue otorgodo o Enrico Anselmi y Joel Solsmon. El cuorto lo gonó el espoñol Josep M. Colom, el quinto Nelly Simitecolo y el sexta, Jorge Moyono. El premio instituido por el Instituta de Cultura Hispónico porc el concursonte filipina o americana mejor clos1ficodo se otorgó o Joel Solsmon. El premoo o lo mejor interpretoción de lo músoco espoñolo, lo obtuvo Nelly Simitecolo. FERRAN úOy~Ro R~lOút::RIA.- p, ~ - "'rt::R¡A. .... .. 7lt. "''-·«c.tc..... ~.• ~ ·~,. :JoRQUERA tiíPIANOS : Asesores técnicos y afinadores del Palacio de la Música Juventudes Musicales y demas asociaciones de conciertos >~- * PIANOS - ARMONIUMS -+e ORGANOS-CLA VES ESTUDIO TECNICO * AFINACION TALLER ESPECIALIZADO * lmportación de últimos modelos alemanes y japoneses, verticales y de cola; garantizados. Calle Copons, 2 Teléfono 222 77 74 (frente Catedral> BARCELONA -2 ... Editorial Andorra SM EL MESTRE ENRIC MORERA Miquel Saperas La biografia tan esperada de l'autor de "La Santa Espina~ Format: 19 x13 cms.; 232 pagines, amb il.lustracions ilamines intercalades. Encuademaci~ Milskin i sobrecoberta en colors. ALTRES LLIBRES RECOMANATS: :Beethoven"de ~luiS Capde~la iproleg de ~au Casals. P.ts: 200,Pompeu Fabra de Josep Mrracle. f.tagnlfr~ P,resentacr~ 1 d.lustracro. Pts. 700,"EI viatge de Nadar Llegendes Nadalenques. Pts. 130,- CONCERT NADALENC per les Corals Infantils L'Esquitx -- L'Esquellerinc -- L'Espurna -La Mainada -- El Virolet Diumenge, dia 4 de gener de 1970, a les 18 hores PALAU DE LA MÚSICA CATALANA BANCA CATALANA Voluntad de renovaclón y servlclo. BARCELONA Paeao dt> Gracia, 84 Oficina Central: Agencia Gran VIa: Avda J . Antonio, 615 Sen Medin, 2 Agencia Senta: SUCURSALES EN: Atvarez de Castro, 5 GERONA Avda. Generalislmo, 27 MASNOU MOLLERUSA Ferrer y Busquets, 31 San Estebsn, 19 OLOT Avda. Generallsimo, 43 PALAMOS Avde. Ceudlllo, •2 PREMIA TARRAGONA Avda. Generellalmo. 162 Avde. Generallalmo, 31 TORTOSA Plezo da Eapana, 23 { AGENCIA Urbana: LERIDA Avde. Gral. Mola, 8 - -~ • ..1 ·~ <'1- .I\ BACH. •UISP.i\NJAE MUSIQA• o ~ (f ~ 1 Oro: 1 . . ;w.Juti . n I lrattmv .U !\ ;ri " ~ J HISPANIAE MUSICA: Música caral en Mantserrat. - Maestros del barraca. - Antologia de lo Música polifónico vocal del sigla XV I. Obros paro órgona del siglo XVI. - Maestros del órgano del siglo XV II. - Vihu elo y guïtorra. - ARCH IV 198. 452/57. 162 31 Es del toda imposible destacar debidamente la 1mpertanc1a del ólbum discogrófico que boja el titula de Hisponioe Musico ho editada lo prestigiosa firmo Deu.tsche G:ommophon e~ su extroordinorio coleccion Arch1v. Los se1s m1crosurcos agrupades boja este titulo oborcon uno feliz panorómico de tres sigles de música española desde Juon del Encino ( 1529) hoste Fernondo Sor ( 1839). Antonio lglesios, en su presentoci6n de estos discos ejemplares de lo mejor música de Espoño, resume odmiroblemente este intento: «Uno ponorómico de toles dimensiones, comprensiva de uno largo serie de nombres, famosos los unos, openos conocidos otros, no puede, ni lo pretende siquiera, ser exhaustiva. El tesoro, outéntico tesoro, de lo música ont1guo espoñolo, viene o resultar uno fuente 1next mguible, que encerrada en nuestros temples y cotedroles, en tanta ignota orcfl,vo de nuestro geografia, resulto horta merecedoro de esfuerzos que, como el de esta interesantisimo colección, susciten lo odmiroción primera y luego el inmedioto reconocimiento del mundo mejor de lo més sono filormonío, de lo erudita, por supuesto, pera tombién de aquella que, por espontóneo y exento de prejuicios, se acerca o lo música con su solo ofón de espiritual comunicotividod afectiva.» los intérpretes - nues tros intérpretes - han conseguido unos versiones definitives: Copillo de Música y Escolania de Montserrat, Gorda llovero y Montserrat Torrent, Quartet Polifònic de Barcelona y Renoto Tarrogó. En resumen: una oportoción voliosísimo o lo música hispónico. J . S. BACH: Orotorio de Navidad. Jan owit~ y Christa Ludwig, sopranos. Franz Crass, Wunde rlich, tenor. Caro y Orquesta Bach de Munich. Karl Richter. - ARCH IV ALB 305. Gu ndula - Fri t~ boja. Direc tor: El Orotorio de Novidad tiene entre nosotros, octuolmente, uno destocodísimo octuolidad. El Orfeó Cotolò ho programada lo oudición integral de esta gran obro por primera vez en Espoño. Que uno obro de Bach se dé, en nuestros lotitudes, por primera vez, represento un hecho muy triste y significativa al mismo tiempo. Uno tristezo relativa, bien es cierto. Porque si consideromos que nunco hoste el memento se hobío interpretada en su versión integral, debemos valorar exoctomente el esfuerzo que represento el montoje de uno versión de esta categoria. Lo posibilidod de oír directomente uno de las obres més significatives del cantor de Leipzig, ho de ocrecentor el conocimiento de esta extroordinorio partitura. En estos mismos póginos se incluyen documentades referendes ol Orot orio de Navidad. No msistiremos, pues, en su aspecte musical e histórico. Nos limitaremos a recomendar con verdadera entusiasmo lo grabación que de esta monumental obra hizo Karl Richter. Creemes que todos los versiones que existen en el mercodo discogrófico tienen un sella de calidod muy importonte. Los de Münchinger, Kurt Thomos, Lehmann, Bihn son excelentes. Pera, prescindiendo de cuestiones de matices y preferencios, proboblemente todos coincidiríamos en atorgar lo més olta colificoción o lo versión de Richter. En esta ocosión, como en todos sus innumerables grobociones, Richter, con su Caro y Orquesto, ho contada con un excelente cuadro de intérpretes vocoles. Permítasenos destacar lo extraordinorio voz de Fritz Wunderlich, el mologrodo tenor olemón. En definitiva, todos los elogies seríon pacos. A. s. [241] 49 • gu1a ile conciertos FECHA LOCAL CONCIERTO DICIEMBRE 22 lunes 21 h. Palau 23 mortes 21.30 h. Liceo 25 jueves 22.45 h. 26 viernes 17.30 h. Peques Trav. 55 Palau 28 domingo 17.30 h. Liceo Sigfrido, de Wagner. 1 jueves 17.30 h. Palau Orfeó Cata là. Dir: LI. M.a Millet . Ursula Buckel, SOprano. Meriti Dic kinson, control to. Wilfrid Jochims, t enor. Bcnjamin Lu xo n, bojo. Orquesto Ciudad de Barcelona. Oratori dc Nadal, de J . S. Bach T ercero oudació. 4 dom ingo 11 h. Palau L'Esquitx, L' Esquellerinc, L' Espurna, El Virolet, La Mainada. Concert de Nadal. 17.30 h . Liceo Sansón y Dalila, de Soint-Soens. 1O só bado 18.30 h. Palau Secció Infantil de l'Orfeó Català. Dir. J. López Esparbé. Audició nadalenca. 17 sóbodo 19.30 h. Palau Orquesta Ciudad de Barcelona. Dir. Enriquo García Asensio. Narcisa Yepes, guitarra. Obros de O. Esplà, Halffter, Rod rigo y Guridi ( Potronoto Orquesto Ciudad de Bocelono). 18 dommgo 11 h . Palau Orquesta Ciudad de Barcelona. Dir. Enrique Garcia Asensio. Concaerto motmol. Repet ición del programo onteraor. 18 h. Palau Niedxielski, piano. Orfeó Català. Dir: LI. M.4 Millet . Ursul a Buckel, soprano. Merici Dickinson, cont ro lto. Wilfrid Jochims, tenor. Benjom in Luxon, bojo. Orqucsta Ciudad de Barcelona. Oratori dc Nadal, de J . S. Bcxh. Primera oudrcró ín tegra o Espanyo. Otello, de Verdr. Concert do Nodal. Cobla Popular. Quartet Orphcus. (Amacs dels Concerts). Orfeó Català. Dir: LI. M ... Millot. Ursula Buckel, soprano. Merici Dickinson, contro lto . Wilfrid Jochims, tenor. Bonjamin Luxon, bojo. Orqucsta Ciudad de Barcelona. Oratori dc Nadal, de J. S. Bach. Segona a udició. ENERO 19 70 GUfA MUSICAL Temporada 1969/1970 - 22 de dicíembre 1969. - Núm. 9/10. Edición extroordinorio de 15.000 ejemplores. Editodo por «Palau de lo Música Catalana» - Deportomento de Publicidod. NOTA IMPORTANTE: Lo redocción de GUIA MUSICAL publicaré en esta sección lo noticro de todos los concrertos que se celebren en Barcelona. Rogomos o los orgonrzodores el envio de pro. gromos y cuontos noticios creon interesontes paro su inserción en estos pógrnos. 50 [242] Nopida un vermouth, pida un MARTIRI AMB AQUEST GEST.M milions d'homes de tot el món comencen cada dia llur jomede. Un massatge fort I baronfvof de FLOID després d'afaitar·vos us evitarà tota Irritació cut1mla I preparerà la vostra pell per a l'afaitada de l'endemà. Amb l'O e hebttual de FLOID AFTEA.SHAVE l'home d'avui reprèn la lluita dfèrle, optimista 1 ben dlepoet UMcl, també, Aigua de Colònia FLOIO. mKa, baronívola... exdt8nt ...................... d~·· loqal b. 30.577-1957 -Fioïd JiAUC&ON O!MmiCAL. S. A. - ,,.,._,,...,_