Centre de documentació de l'Orfeó Català
Editat a Barcelona : Institució del Teatre
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
INSTITUCIÓ Df;L TEATRE ENRIC MORERA ASSAIG BIOGRÀFIC PER JOAQUIM PENA ESTUDIS N.O 17 : DESEMBRE 1937 BARCELONA i. ENRIC MORERA ENRIC MORERA INSTITUCIÓ DEL TEATRE ENRIC MOREI{A ASSAIG BIOGRÀFIC PER JOAQUIM PENA r: ESTUDlS N.O 17 DESEMBRE 1937 BARCEI,ONA ",. Casa d' Assistència PRESIDENT MACl", Impremta, per iniciativa d' 1f,1� grttp d' artistes i ad-: miradors del mestre Enrie Morera, de retre-li 11m públic tractar vtt es l�omenatge l'any I935. Donada conèixer la idea, dioerses cir­ a cumsiáncies nar-la obligar, després, indefinidament. varen a . Amb tot, la Institució del Teatre ler realitzar per la seva banda la - ajor- va vo� part que­ li havia de A correspondre. aquest efecte ua celebrar honor d'Enric Morera, el dia del I936. E n la segona part una 22 sessió de a­ juny d' aquesta sessió, l' em-i­ nent cantatriu Concepciô Badia d'Agustí inierpreiar com-posicions del mes­ tre Morera" fins aleshores inèdites, aple­ -gades sofa el titol conju.nt de -«Dotze ua unes _ cançons del llibre de la Pàtria», la lletra' de les quals és deguda a l' ex-deixe ble de: 8 JOAQUIM PENA _ Ia nostra Institució del Teatre, .Miret. En la Vives i primera part del mateix acte, el company J oaquim Pena ua donar una conferència sobre el tema <<El mestre M orera»; el text d' aquesta conferència és el g1œ reproduïm a les pàgines següents. nostre � J. -"-"'=-=-c'---� ---- La personalitat musical del mestre Enric Morera és ben mereixedora dels diferents homenatges nitza actualment en que hom li orga­ la nostra ciutat, amb motiu d'haver rebut suara 'Ia jubilació oficial de les tasques pedagògiques, en -êsser arribat a l'edat reglamentària. És -_ben '. natural; doncs, tució del Teatre que la nostra Insti- aprofiti -.tesa per tal de retre aquesta avinen­ també el seu senzill, 'però fervorós tribut d'admiració i estima a. l'insigne compositor que en aquests moments ens honora amb la seva presèn­ .cia, al gran músic que, amarat de la -catalanitat més pura i més ferma, ha en la seva llarga i gloriosa vida afanys, tants esforços laboriosos i 'productius per la nostra 'música i pel -esmerçat '-:tants .nostre art teatral. JOAQUIM PENA JO Ha de recaigut en mi l'honrosa comanda, paraula en aquest solemnial dur la acte, i terno defraudar-vos, car per a., enaltir com es mereix la figura de perso-­ nalitat tan eminent, caldria en el meu lloc una altra eminència corn ell, dotada indispensable per a poder cantar seves gestes artístiques i patriòtiques la forma i amb la parla més digna del talent les en . dels la un seus alts mereixements. ploma d'un Guimerà, Rossinyol, aquells tres Caldria ací Iglêsies œ­ gloriosos pun­ un tals de- l'escena catalana que tan sovint.. collaboraren amb el nostre Morera i com-­ parfiren O la els grans èxits teatrals, altre dels nostres més ins-­ seus d'algun pirats poetes, com Maragall, Apenes Mes-­ tres, Guanyavents, Marquina, o altri d'a-­ quells que mantes vegades, amb els fruits­ de llur inspiraciô, li donaren magnifics., temes per a les seves creacions musicals. - A manca de tot açò, no puc jo adduir altres títols que els de l'admiració quec: sento pel nostre Mestre i la sincera esti­ ma que li porto d'ençà que el vaig conèi- �r I ¡ t ENRIC en xer aquells res 11 [dORERA el cenacle del gran Guimerà, en llunyans temps de llurs prime­ collaboracions, La nieva afició de pri­ més tard; mer, lameva humil entremesa, fet m'han en el nostre moviment musical, seguir pas per pas tota la carrera artística seva presentaciô fins a l'actua­ 1893, l'any públic, de quasi afirmar espai que per litat, puc testimoni he -estat presencial mig segle de les tant dels seus nombrosos èxits com l'han lluites i angúnies que aclaparat a voltes, amb aquells desplaers que la vida ens porta tot sovint, i que difícilment hom pot defugir en el migrat ambient d'en Morera. Des de la al nostre de la vida musical barcelonina. Heus ací tot el que puc oferir-vos a manca d'altres mèrits: un testimoniatge de primera mà, exposat amb la franquesa que sempre' tinc' per norma. No vull, amb tot, sortir ara amb la ridícula pre­ tensió de descobrir-vos el mestre Morera, car no 'Í-,r I I J1t. dubto que Ia gran majoria dels qui m'escolteu el coneixeu tan bé que jo; ni em o proposo, d'altra millor -banda; JOAQUIM fer-vos-en una PENA completa biografia, a per la qual tampoc no en tindria prou amb el temps de què disposo. Vaig a parlar: vos un xic tan sols de l'home i del músic, assenyalant les fites cabdals de la seva vida, bo i posant. en els meus records personals quelcom que pugui interessar­ vos, tal volta per ésser menys divulgat, especialrnent per a vosaltres, els de .Ia jove' generació, 'més distreta, i menys assabentada de afers musicals segle com anaven els nostres les darreries del passat i començos del present. Per Morera una a ben casual nasqué en la coincidència, nostra mateix dia que havia nascut abans RIcard Wagner, el 22 de ciutat en el mig segle maig, cor­ responent aquest dia a l'any r865. Mal­ grat descendir de nissaga catalana, tant per branca paterna com per la materna, les especials circumstàncies que envolta­ ren els seus primers anys no foren pas ENRIC les més avinents per aquell ningú que desvetllar ell ell a sentiment· de pregon ment que; 13 MORERA no sens catalanitat ha pogut negar-li, senti­ dubte, ha estat l'alçaprem poderós de la seva vida artística. En' efecte, encara 110 havia el noi Mo­ més rera arribat pei: quan dament El seu músic a la tendra edat de dos anys, es veu sobtà­ atzars de la vida trasplantat pare, en les un seves gué xar amb la a l' Amèrica del vagatives, resol­ primitiu ofici i mar­ hores deixar córrer el seva americana. terra a modest fuster doblat de família Sud, provar fortuna a atret pels guanys extraordinaris que produïa en aquell país l'escassetat de músics. Després d'una llarguíssima travessia, sos, a que durà tres me­ i tantost vela, Aires, hagué d'aconseguir una plaça bord dun vaixell de la família arribada el pare la sort de contrabaix, que a Buenos era el seu instrument professional, en un teatre de varietats, i amb açò i qualques lliçons de piano, ben remunerades 'pel motiu abans expo­ sat, pogué endegar la situació dels seus 14 JOAQUIM 'PENA': familiars 'en els sempre difícils comença­ ments; .tant .mês en terra estranya. 'Era:' doncs, .lògic i 'natural que el propi+pare .fos qui menés scm .fill Enric pel .cami de la música i qui li -dònês les p.riñleres· lliçons' d'aquest art.: 'Així, de ben iovenef; en Morera rep a Ja pròpia 1Iar-'êl!; �.tudiménts. musicals més .neces­ s'aris; âprènr ràpidament solfeig i a illés encomanat' tard' és prano,·.i· de de un altre: nïëstii'ê perquè l'ensenyi: també de v·ioIL: Lâ· rapidesa 'de compr-ensió 'del jove 'Enric=i la Seva traça' a tocar diversos instrurnents musicals, 'fa gue 'ben �viat pugui aj üdar: al man teniment deIa famí­ -lia, anant à fer música per cafès i: teatres, saraus, amb el triatreper­ ·que. ja pódéin 'suposar en aquells temps i en aquells 'llocs. Hi cha més en: per ësglésiés i tori' càra': . . d'ù.na' es revela en el' jovencell una excellent., veu,' dé tiple., ï tôt 'Motera ágáfanffol'ga aficióal cant, troba amo açò tin altre� mitjà' de fer' carrèra, anant à cantar de solista Passat misses i:en concerts. qualque temps, la família Morera en ENRIC MORERA A L'EDAT DE SET ANYS 15 MORERA ENRIC residència de la capital ar­ -de la república americana a la ciutat de Còrdova, per haver el pare ·trasllada la seva gentina obtingut el càrrec d'organista de la ca­ la ·,tedral i més tard el de director de Son ciutat. Banda Municipal d'aq1J.ella :fill Enric entra a formar part de la Banda, de per­ .encarregant-se d'un instrument ambiciós -cussiô, mes el seu temperament darrer terme, .no es resigna a restar en «confós amb la el seu massa desideràtum d'instrumentistes; era lluir-se en passat­ d'amagat dels s_eus .ges a amb gran.delit a estudiar _pares, es posa com -el cornetí, per tal de presumir aviat dé compromís ..a solista en els passatges solo, i per ço, -que tot sovint I instrument. presenten en aquest més d' ensinistrar-se en es a .els diversos instruments .agafa també la fallera de ja esmentats" li conèixer l'orgue, i amb igual traça aconsegueix dominar el complicat seu -fent amistat mecanisme. amb un rector Aleshores, d'esglésiá, amb -d'origen basc, es disposa' a recórrer ell la parròquia' o curMo que regentava' a 16 JOAQUIM PENA l'esmentada província de Còrdova, �isse­ minada en una extensió de més de qua­ rant_a llegües, les quals recorren ambdó a cavall, duent un harmònium portàtil. carregat a la gropa d'aquelles atzembles­ que allà anomenen pingos. He cregut del llar aquesta de Morera, cas deturar-me a deta-­ primera etapa de la jovenesa, perquè ella ens esclareix els. distintius de la seva persona, en ella trobem l'embrió del seu indomable­ caràcter, del seu viril titllat trets temperament, d'impulsiu i ferreny. El nostre­ músic incipient, doncs, va habituant-se de mica en mica a aquella vida nòmada i àdhuc un xic salvatge, allunyant-se de­ sovint la família i recorrent llegües i ranxos.. muntant cavalls braus i sovint indòmits,. manejant les armes del país, i especiaÏ­ (com relata ell mateix amb el seu verb pintoresc) carregat d'unes grans pis­ ment toles per bèsties. a guardar-se Així dels hornes i les. cantaire per capelles rurals i festes majors, amarant-se d'aquella naturalesa verge i assimilant-seanava fent de ENRIC de passada la I primitives cançons indíges s'acompanyava amb guitarra. Heus acJ nesa com va, transcorrent la jove­ del nostre català trasplantat, fins ac. arribar a periòdics lia les que ell mateix nes 17' MORERA l'edat de setze anys. En els: a la llar pairal, la famí-, retorns adonan-t-se de aptituds musicals del Jes extraordinâries. xicot, i fent un cop' de cap, acaba per prendre la resolució­ de tornar-lo a Europa, per tal que pugui. perfeccionar la seva educació en algun dels més importants centres musicals. El primer projecte era dur-lo a Itàlia,., país considerat per molts en aquell temps, com l'empori de la música, però aquell­ pla no arribà a realitzar-se per haver-se vistos obligats els pares a retornar a 'Bar..: celona i romandre ací qualque temps.. l amb l'objecte de no separar-se del seu; fill estimat, li cercaren tot seguit en la, va nostra ciutat modest mestre de mú-: Tolosa, el qual li donava, en plegarIliçons de piano, violí i harmo­ ma. Aviat -el garneu vailet trobà €lue sica, el un senyor 2: �18 JOAQUIM PENA massa coses per a aprendre-les d'un .sol mestre, i semblant-li que avançavà ben poc, amb un dels seus rampells carac­ -eren ;terístics va plantar-lo de cop i volta. La família Morera -cap cie pocs .afers mesos a veié empesa al tornar a Amèrica per es Però aquesta vegada -el noi ·s'entossudí a no voler seguir-los, particulars. i ací romangué solet, però duent arrelada més forta que mai la dèria de fer-se un >gran músic. Ben aviat .revelació ain En amb el nom .audiciô, donada :tan una veure -sobtada anunciat del nostre gran que tenia ja fama de meravellós s'afanyà a sentir-lo en la dita concert Albèniz, .pianista, experimentà artísfica. forta al Liceu. Tant 1i plagu�,_ li impressió produí el seu art -extraordinari, que gairebè no aconseguí .aclucár els ulls aquella nit, i l'endemà,· -de bon matí, ja es plantificava a ca l' A1;bèniz, dient-li -ell volia ésser, . flue allò mateix és el que i demanant-li com es feia El bonàs de T Albèniz ernprendat de la . , \Vi,'or a'ague11 minyó tan eixerit, el va ENRIC prendre quants .' deixeble per sota la mesos donant-li un _ 19· MORERA de seguit i el seva tingué uns direcció, entesa lliçons que e11 teix confessa que li foren de gran fins que per la seva dissort hagué de ma­ profit, perdre mestre, el qual marxava a viure l'estranger. Però entre ambdós restà tan bon a segellada una amistat fraternal, que con­ - tinuà tota la vida. se'n, el propi mestre, el Abans Albèniz li del d'acomiadar­ procurà un altre permeto de re­ ésser una perse­ qual malgrat nalitat de reconeguda anomenada, afirma el deixeble, amb el seu gràfic parlar, que «sols va servir-li per a fer-li perdre el temps». Ell mateix no trigà a cercar-se altres professors més del seu gust; i tals foren el famós pianista Vidiella i el vio­ Iinista Cioffi, notable músic italià que vivia feia temps a Barcelona, les lliç_(}n.s dels quids li foren també bell: profites��. Tant fou realment així, que, do���ant ja força _eI- yiolí, aconseguia én Morera entrar a l'orquestra del Liceu, QU aCtúà­ per espai dë tres Itemporades.. Per .cert nom servar-me, car, _ em 20 JOAQUIM PENA --_._-----_._-- d'elles prengué part a l'es­ Tonniihuser (febrer del 1887)" esdeveniment del qual servo encara la més grata memòria, entre els meus pri­ mers records liceístics. que en una trena de ja Poc de temps després, el nostre músic­ començà a trobar aquella vida massa. Sia per I'enyorauça de la. llunyana, sia per la frisança d'as­ solir una vida independent, junt amb el sedentària. família desig d'aplegar aviat un passament que­ li permetés de lliurar-se al conreu de l'art; tal com ell el somniava, en Morera, fent. un altre cop de cap, se'n torna .per segona. vegada a tenir a les pampes nous gauchos. tractes De nou argëntines, disposat seus simpàtics' s'estableix a Còrdova; amb els i allà accepta tot quant se li presenta per a fer música: teatres, balls, cafès, lliçons i fins i tol diu que entrà d'organista en. convent dë frares. La qüestió era un arreplegar aviat un bon gavadal de pesos­ per a poder realitzar els plans que li bullien, pel magí. Però, com més volia avançar en el i' t ENRIC 2i MORERA -domini de la música, més comprenia que -mancava una base sòlida als seus coneiMaldava un dia i altre pet xements. -posseir consciència la tècnica del a seu .art, i creient que per aquelles terres no -trobaria pas ningú capaç d'ensènyar-li resolgué més del que ja sabia, treballat .amb més desfici encara, per tal de poder fer el paquet ben aviat i anar a raure a dels -un bons Conservatoris europeus. coneixedor de la fama que el de Brusselles, torna a embar­ I així fou: .gaudia -car-se ,3. la .tot ençà, cap seva just i torbar-se .sense terra, se'n va a gaire Bèlgica, quart acabava de fer els vint anys. '" * '" Tantost arribat a la capital belga, un .amic li presenta el professor Fievez, d'a­ .quell Conservatori de Música, per tal que - l'examinés i li donés el millor consell .a seguir. :pondre veure un les L'esmentat mestre Ii 'féu -com­ treball d'harmonització, i grans errades que hi en havia, 22 PENA jO.\QUIM digué a Morera que difícilmeut podria ésser admès al curs superior de música; sinó que l'obligarien a començar cursant l'elemental. d' en Morera El caràcter ben es rebellà a susceptible­ la idea de passar aquella prova pública, que conside­ humiliant, i pregà al mestre que li donés lliçons particulars per tal de gua­ Bé les aprofità el deixeble; nyar temps. per orava puix que al cap de tres o quatre mesos, li manifestà preceptor que ja er trobava a punt per a pretendre l' entrada, a la classe superior, amb seguretat de el seu reeixrr. en Llavors Morera desvetlla tot dunar es L'esperit de nuncia definitivament a contradicció, entrar al i re­ Conser­ vatori, estimant-se més seguir fent els estudis lliures amb el propi mestre. En tal forma anà assolint la educació seva completa musical, treballant amb delit quatre anys seguits d'estada i entaulant profitoses a relacions Brusselles. artístiques amb eminents músics d'aquell país, com Gilson, Dupont, Isaye, Gevaert, Tinel,.. etcètera, de tots els quals l'hem sentit ENRIC gran admiració. parlar sempre amb mentare, entre els de composició, una 2J; MORERA seus Es­ primers treballs. Sonata per a violí que­ dedicà al cèlebre .Isaye, i que aquest gran, executà pllblica­ Yiolinis�a, c�mplagut, ment. Despres de-cinc anys d' estudia! i co­ nèixer molta música selecta, es resol a. tornar a la seva terra nadiua i a empren­ dre la carrera de compositor, disposat a· fer-se conèixer presentant al nostre _pú:-­ blic les primeres produccions, acaba lao-primera etapa de. fa m�si_cal d'en Morera, transcorres seves _ I ací carrera guda en gâirebe terra tota, com acabem de veure, -estrangera, rebent lesjnês con­ traposades influències, des de la música primitiva dels inques i altres races sud­ americanes, fins als novíssims corrents musicals que la gran metròpoli belga tenia l'orgull de fer conèixer al món. Car, en fet de música moderna, ha estat sempre' Brusselles una ge les capitals mes avança­ des, i aÍxí com el seu Conservatori, dirigit pel savi Gevaert, gaudia d�ulL.PJ.:�stigj: me§. -_ ·24 }OAQUl!'Ir gran que el 'en seu el de París, així mateix en d'òpera (La Monnaie), com no teatre les"seves sales 'estrenades de concerts, han estat fi d'obres importan­ sens un àdhuc de :.tíssimes, PENA compositors francesos, a la capi­ .molt abans d'ésser executades 'tal de Mestre, L'orientació del França. en cionar la triar país per educació musical seva doncs, ésser aquell més encertada; allà nostre perfec­ no podia, a es saturà -de música clàssica i pogué gaudir d'inter­ pretacions models de les grans creacions -de .Bach, Beethoven, etc,; allà conegué 1a música de Wagner, que tot seguit el captivà fins a esdevenir-ne un apassionat admirador; allà, per fi, anà descobrint i alternant amb capdavanters de l'escola moderna, com Cèsar Franck, Vincent d'Indy, Chabrier, Borodin i tants d'altres. * * * Voldria ara, si tingués lleure, donar­ idea del que era l'ambient musi­ vos una .cal barceloní en la darrera dècada del � I 'ENRIC .segle passat, 25 MORERA per tal que comprenguéssiu produïda en presentar-se el :nostre jove paisà, gairebé desconegut, .portant aires de fora; sadollat de les no­ ·velles influències, d'ardides teories tin­ -gudes aleshores per revolucionàries i que .ara ens semblarien potser massa censer­ 'vadores, i, en fi, amb una empenta icono­ -clasta que, junt amb la franquesa d'ex­ 'pressió que el caracteritza, alçà entre -els nostres professionals una polseguera .la sensació � I -i cridòria una Però dar- indescriptibles. les idees innovadores i -les crítiques els fets i les pro-rebentadores, -rera vingueren ·ves paleses. . Ben poc li costà a Morera fer-se aviat 1'amo de la situació. Amb una petita -obra sinifònica, força conèixer el -nar-se a interessant, va do- nostre jove compositor - ·en un concert veterana d'orquestra, Associació donat Musical a la d'aquesta Èra la �eva primera cotÎJ.p�sicló orquestral, titulada Dansa de gnoms, i .:aquella música s'imposà tot seguit per la :novetat i I'ernpenta que duia, per les .ciutat. JOAQUIM seves la l'ENA ardides embrionàries i, sobretot, per' d'un treball d'orquestració sense traça precedents entre els nostres compositors. Aquest quad ret musical ben característic,. reproduït tot sovint en els nostres con­ certs, era el que ens descobria els mèrits. d'en Morera, com us deia, 1'any-.1893,., revelant-nos qualitats sorprenents en urs, novençà, i despertant envers ell l'interès. dels filharmònics, amb el desig de conèi­ xer noves obres seves. No trigà d'arri-­ bar l'hora que el nostre músic aconseguf: d'imposar-se per complet al gran públic; tanda d'audicions organitzada'. important Societat Catalana de Concerts, que dirigia el mestre Nicolau. Aquest estrenà en els seus Concerts de. Quaresma d'aquell mateix any, donats, al teatre Principal, una nova producciô­ del jove compositor, obra de molta més, Fou en-u-na per la transcendència i gran efecte ; era el poema. simfònic Introducci6 a l' A tlèntida, inspi­ rat en la magua creació de Mossèn Ver-· daguer. La nova obra constituí una gran­ revelació, tant per la seva .fluidesa melò- ENRIC dica com hàbilment 2T MQRR:RA per l'estructura instrumental; traçada, malgrat descobria fàcilment notables que -hom hf influències. wagnèrianes, indefugible en aquells temps. L'èxit d'aquesta composiciô simfònica'. cosa, d'altra banda, la més: natural i fou dels' més sorollosos i sincers que­ recordem, i el jove autor quedà consagrat: definitivameut pel públic i la crítica com un músic notabilíssim, segons podeu com­ provar en la premsa barcelonina. Des d'aquell moment, els nostres pri­ poetes i dramaturgs cercaren afa­ nyosos la collaboració d'en Morera, i al davant de tots l' Àngel Guimerà, el seux amic i company inseparable, Ji confiava. Ia música per al seu gran drama d'espec­ tacle Jesús de Natzaret. Les nombroses' illustracions musicals que escrigué Mo-· rera per a 1a dita obra, i molt especial;­ mers ment zer , l'escena de l'enterrament de Llàt-. semblaren aleshores i potser ens; ens semblarien encara, uns' de1s fruits més reeixits del novell compositor:' Muntada­ aquesta producciô de gran espectacle pet _28 ¡OAQU!M PENA empresari del Teatre Novetats Salvador Mir, se'u donaren un seguit de representacions importants, que reporta­ rumbós .ren ra. profit artístic i material alho­ L'empresa, agraïda, encomanà ben un bon .aviat al mestre Morera la música per a l1n altre gran drama de Guimerà, Les de Sant Aymant, estrenat a la temporada següent amb tant d'èxit com l'anterior, el qual fou una nova prova Anotaré per .dels mèrits d'aquest músic. -a c10ure el catàleg de la producció orques­ tral d'en Morera en aquella època, el .poema lndivil i Mandoni (del qual s'exe­ -cutà sovint en els concerts el fragment «Marxa al suplici»), i un altre poema sim­ fònic, Catalònia, estrenat amb gran èxit -en un concert del Teatre Líric, obra que engrescà de bo el públic, particularment -pel seu caràcter patriòtic, car conté un-a .brillant glossa d'Els Segadors, que culmina en forma apoteòsica. I aquell intens sentiment de pàtria monges .• -que aleshores creixent de dia en .I'ànima del poble ca- anava -dia, infiltrant-se en , r I , 4.- i>'" I I ! ENRIC 29+ 'MD.RERA talà i desvetllant les consciències tan atuï­ en Morera el seu gran iñtèr­ el racial que bentost el poble músic pret, un dels seus millors capdavan­ €rigia en des, trobà Crec fermament que aquest és un dels aspectes' més intéressants i conside­ ters. rables de l'obra d'eu' Morera, el- lliurant-se amb tota l'ànima al la 'música i de là qual, conreu cançó popular, de­ sabé harmonitzar-la de faisó' tan pura i tan sàvia alhora. Dec confessar-vos sincera­ ment que des de la primaria ja m'atragué­ i m'emocionà 'de bo aquest caire de la, personalitat del nostre músic, i voldria. tenir -l'autoritat que em manca per a pro­ clamar-lo I'harmonitzador p�r excellència; l'harmonitzador modèlic" un dels més, fidels i + genials de la nostra cançó. Pobra, cançó catalana, que prou sovint hem sen­ tit malmesa per adaptadors ineptes, els; . : quals volent-la fer servir-d'escarabell per assolir anomenades. 'immerescudes, no> han aconseguit altra" 'cosa que desnatura­ a que llevar-li la seva flaire purls':'. sima i retransmetre'ns-la tota esbravada; litzar-la, :30: PENA JOAQUIM d' abillaments "què gens escauen, :�.·�oncs ací teniu la gran' obra d'en Morera, i· consti.que en dir això-no 'pre­ tenc' que -ell- sigui l'únic, -puix' altres mú-: .sics hem tingut de consciència i de talent per .a saber tractar el "nostrè folklore amb -ef respectecque li pertocà; però crec,' .sens. dubíe.: que ell i l' Alió' foren 'els pri" mers ri els millors models perquè.pogues-. tota enfarfegada noIi _" " .sirr emmirallar-se' tali en' ds-.continuaaors:llùrs. exemples: tots Mai- no-oblidaré - IaInipressiô intensíssima que em produí. h. primera audició.de -Stuit 'Ramon, amb la superba .harmonització del' mestre 'Mo­ rera..' Quina revelació ! -Era -en .úna vef­ Iíàda niusical a rl Afeneu -Bârcelonès, per març del' 1896; ha fet.c doncs,: quaranta .. ' En Morera- acabava de' fundar la .séva.: famosa entitat choral -_ Catalunya .anys.: - Noya; i abans de 'presentar-la" pei: prime­ vegada al públic, volgué 'fer-nòs, huir Ta: primícies als socis de l' Ateneu. Encara recordoaquells Pescadors, -aquells les 'seves Kiquets de Valls i aquelles Flors de Maig, · ENRIC MORERA DIRIGINT EL SEU Quadre de ORFEÓ CATALUNYA Santiago Rossinyol (Museu del Cau Ferrat, de NOVA Sitges) " ENRIC 31 MORERA igualment la superba interpretació Cançó de taverna, de Mendelssohn, <obra que per la seva virior ferrenya sem­ -com -de bla feta expressament per a ésser inter­ pretada pel temperament d'en Morera. Però tot ho sobrepujà encara aquella vet'IlaIa revelació sobirana del cèlebre choral Sant Ramon, que el nostre Mestre acabava -de compondre sobre la cançó popular, �1 -descobriment de la qual ens "deixà esbalaïts. Vull esmentar de passada una feliç -coincidència : en el- propi concert tingué­ r�m el gran goig de sentir. per primera "Vegada, i amb no menys sorpresa i adrni­ -ració, un jovencell concertista, que ja pro-metia anar lluny: era en Pau Casals. Tornant a l'obra d'en Morera, bé po­ -dem qualificar d'apostolat la tasca realit­ Catalunya Nova, legítima con­ .zada amb '1:inuadora de les societats chorals d'en 'Clavé, aleshores disseminades i corrompu­ -des per mor -rutinaris. -dels :han d'alguns Car en directors l'esponerosa ineptes i història Orfeons de la nostra terra, els quals acomplert una tasca tan meritíssima- 32 JOAQUIM PENA agraïda i gens -remunerada, no¡ esborrar-se podrà niai, per anys' que' p�­ s,ln, ',el nom de- Catalunya ·N�va), aquelk brau' estol de v,éritabl�� �brers cantaires; �l� quais, aprenent. d'oïda I�s obres, se": guiêñ� el vlgo�ós braç"de Ilu� ,M�s!n� amb­ adoració 'i 'entt;.�ia¿�e exemplars. Només amb dñquanta homes' i' tre�ta' nois en; corn .poc c�mençai, .aconseguia en . ' .¡;, ClORS, " .' modèliques en, . el Morera, execu_. '. " repertori _ de la, :M:ùs� popular, sobretot p�r'l� �ida i br�&. que' aúíniava"Ïes seves interpretacions. Catorze. MJl� .seguits esmerçà el Mestre­ al cap d'aquell poderós instrument, �u!lli,.. amb, el. qual -feia al piëgàt. art i pàtria j. I; un' .i� l' altrh .han -,d' enyorar avui .�ncara.. ]�, seva desaparició, - " > . * *.* lUtra �l conreu d� -Ia música choral l'harmonització d'un gran nombre de­ i- 'de cançons i chars populars, després de cór­ per la nostra terra aplegant-ne el ma­ terial folklòric, també ha exceHit notablerer , ' �--..,,=..._ __ EXCURSIÓ ...l>\ A VALLVIDRERA DELS PRIMERS ORFEONISTES DE CATALUNYA EN OBSEQUI AL MESTRE NOV �., I 33 .ment aquest Mestre el} el gènere .popular per; cobla. Les sardánes de Morera es distingeixen per .Ilur frêséor de música . - i espontaneïtat, per la senzillesa de for­ pel caràcter típicament catalanesc,.' qualitats totes que lès fan populars tantost conegudes: Serra amunt, LJE1i�por-­ dà, A la plaça, Davant la Verge i dotze-" lles d�altres q1!ê prou coneixeu, són veri= tables joiells ben.inspirats 1. models típics, ma, de flaire catara�esc.' ,·Ca:i no oblidat .tam- .34 JOAQUIM més PENA a més de musicar els dos grans dra­ de Guimerà abans esmentats, es posà ·mes compondre, sobre un poema de Massé Torrents, la seva primera òpera La fada: -obra en un acte estrenada a Sitges l'any 1897, en una d'aquelles festes que de tant :a i tant hi celebraven els intellectuals bar­ celonins quan feren d'aquella simpàtica vila una mena de Meca del modernisme. -en Malgrat no estar aquesta producció man­ algunes inspi­ .cada de belleses i contenir rades poc pàgines de música, l'obra resultà teatral, potser per defectes d'execu­ ció, i .tada. (certs no ha tornat pas á ésser represen­ En canvi, un dels més grans en­ d'en Morera en el teatre ha estat, tots prou com sabeu, el de L' alegria passa, quadre líric amb -ire en que, Rossinyol, compongué íntim. Recordo com que collaboració en per al Tea­ si fos avui la estrena en el desaparegut Teatre Lític per la companyia: que dirigia- tan encertadament l' Adrià Gual, i en la qual .seva es barrejaven els elements amb els amateurs. professionals La sèrie d'illustra- ENRIC 35 MORERA a aquest bell nostre del líric gFaÎi humorista, -quadrèt compten, al meu entendre, entre les pàgi­ îleS més encertades de Morera, i d"una -cions musicals compostes per especial el número de l'arribada -del carro de saltimbanquis, fragment que, malgrat la sobrietat de proporcions i d'es­ til, produeix un efecte irresistible, prou -per a acreditar la grapa d'un músic. L'èxit extraordinari que obtingué aquesta obreta, junt amb el desig de com­ batre el malestruc género chico) d'influèn­ -cia tan funesta en el nostre poble, induí manera a Morera la idea de la creació del Teatre 1íric català, ideals de l� que na estat seva vida. ció i empresa, amb un Sota la dels grans seva direc­ l'ajut d'uns quants temporada de prova .amics, organitzà l'antic en Teatre Tívoli, tem­ l'any I90I molt bon peu -porada que començà amb i excellent acollença per part del públic, 'però aviat anà malmenant-se per meir de .successius defectes d'organització i espe­ -cialment, al meu entendre, pels eleme-nts rnâssa heterogenis d'aquella campanya una JOAQUIM -improvisada I'admissió i PENA pel criteri d'obres, cap assolí� _de bon tros, massa elàstic en doe les quals no­ l' èxit de L' aleg:rta que passa. En .Morera hi estrenà diverses, obretes, s:om La Rosons, La reina del cot:r _ Cigales i formigues, La nit de-Nadal, etc. D'entre tot aquell gavadal de música nova. que sentírem, recordo com una de les- més belles' i- inspirades, els chorals amb què_More!a iHustrà el quad ret líric de l'insig­ ne �ossèn Verdaguer, titulat L'adoraá6 dels pastors.' La provatura de Teatre líric català, tan b_!illantment engegada, acabà amb un, .fraeàs ben deplorable i restà sense conti­ Un any més. tard, hom tradà d�· revifar el projecte amb més -sòlida base, JlUaClO. _ iniciativa del gran Albèniz, que acabava, d'arribar de l'estranger després de llarga. a - �b�êñc-ia. =Posa;t-se cl'¡cord sie amb .els seus confrares �- aquest mú­ Granados �r - esmentats. I i 1 I I ENRIC Albèniz duia en -òpera Merlin, '31 MORERA cartera la que segueix seva- .inèdita. GFanados la titulava -també troba es en darrera encara avui ]foJlet,�que el mateix cas, com s'hi - .troba La hi I Morera Celestina, de Pedrell. aportava la seva més important obra, composta amb lli­ Què esdevingué pet recentment Empàrium, 'bre de Marquina. .anar-se'n a de rodar tan bell projecte, abans Misteris _d'entré per obra? posar-lo bastidors., dels quals v:aig ocupa:r-me .aleshores en la revista Joventut, :i que no sembla -em _:passat .a massa tant oportú de temps. de retreure ara', Si lîo he portat objecte de seguir trajectòria artística del collaciô és amb l'únic tota la .recorrent -nostre.homenatjat." Cansat i amb ra. _ q�sel1ganyat el tals vicissituds i mestre More-: coutratemps, del present treball no ha cregut tampoc disposava de prou 'temps per transcen­ a desenvolupar en aquesta sessió el Aquest pro­ -dental tema del Teatre líric català. '" L'autor -oportú "blèma, <tants .Uler .ní aparentment' insoluble, anys a la després que segueix .plantejant-se solució del qual s'han a cada de i pas esmerçat els 38 JOAQULM· torna a sentir PENA· desvetllar-se aventurer, i limb un dels en elll'esperit seus de cop i volta cops de­ Madrid, creient trobar-hi la protecció que aquí li. mancava, -4\tabay_a de fundar-se a la ca­ pital q'Espanya, amb flamant rètol, el Teatro lírico espaijd, installat en el de la Princesa, el .qual neixia com un ideal de salvació per � a .tants. de compositors patris que rodaven �per la cort amb una geni; 'es planta sota l'aixella.' òpera aquella amb tica dels En Morera, acollit amabilitat tan madrilenys, va de facilitats aparents per xer eJ seu a típica i simpà­ trobar tota a donar a mena conèi­ Empòrium; però passaven dies. temporada s'anava escolant. i més dies i la més contraproduents, mereix ésser trac­ amb gran altesa de mires i amb exclus-ió de tot baix interès personal. Fins avui ha vingut fent-se justament tot el contrari, raó­ per la qual, segons el meu criteri, els nombrosos mitjans tat a fons, intents i provatures' que tot· -sovint han estat fets amb aquest objecte, han fracassat Tan bon de la faisó jnés sorollosa i deplorable punt disposi de temps, cm proposo .tractar tall: importantíssim tema, esbrinant les causes del mal ·i exposant els remeis que, segons la meva. modesta opinió, haurien de resoldre'l plenament., projectés, .. ENRIC- MORERA, per (Museu d' Art de RAMON Catalunya) CASAS ENRIC MORERA 3,} que les promeses es tornessin rea­ I mentrestant el nostre músic, per sense litat. subvenir necessitats materials, obligat acceptar el càrrec de mestre director del chor en aquella compa­ nyia de zarzuela amb pretensions d'òpe­ a a, ses veié es a ra. Trobant-me jo casualment dies a moni que aquells espanyola, vaig ésser testi­ presencial del calvari del meu amic la cort una .. setmana rera l'altra m'anava re­ tenint perquè assistís a la projectada es­ seu Empòr-ium. Amb tal mo­ tiu vaig presenciar diverses représenta­ cions de les òperes que s'hi anaren estre­ nant, com Circe, de Chapí ; Farinelli, de Breton; Raimundo Lulia, de Villa, etc., cap de les quals, ho dic ben sincerament i sense esperit de chauvinisme, no pot com­ parar-se de bon tros a l' Empôriwm. del trena del mestre Morera. I la prova és que aques­ d'hora ha surat, mentre. que totes les esmentades han caigut en l' oblit i cap d'elles ni tan sols és arribada a Bar­ ta tard o celona. A la fi el nostre Mestre, creient-se: 40 JOAQUIM PENA amb raó postergat, s'adreça a l'Empresa la qual, per cert, era director artístic {de 'el cèlebre Chapí) i li exigí el compliment paraula donada. Per a contentar-lo, 'varen començar els assaigs d'aquesta obra Iquan la temporada anava de tomballons, i en acabar la primera llegida de l'acte primer, els professors deI'orquestra, sin­ cerament entusiasmats, tributaren a l'au­ -dè la tor Això sembla que gran ovació. a i desplaguê algú, prenent per pretext el retraïment del públic, aconsellà a l'Em­ presa de plegar, i així ho va deixant una .fer, en Morera amb la carrer. Per seva obra al mig del - a poder anar endavant, el nostre paisà s'hagué d'aconsolar guanyant-se la vida amb la composició de zarzuelas sobre llibrets -castellans, com La canci6n del ná-ulrago i La devoci6'fi< de la cruz, dos èxits e:zclatfj,nts. i sobretot de rendiments positius que li permeteren sortir de ben I'anguniosa ,situació, fatídiques sirenes, devenidor. Mes si bé envers l'atreien, com unllampant es­ l'Enric Morera no es - ENRIC -deixà acabar de temptâr, i tot havent reei­ aconseguia d'adaptar-se,a xit, tampoc -aquell ambient mefític no .seu fan refractari al temperament artístic, així. és gran "que acabà .drilerrya plegant la Entrem ara * en un 'trasbalsada vida del residència seva i entornant-se * a ma­ Ja nostra terra, * període de Ia músic; sorto­ l'emigrant a la nou nostre sament, la tornada de terra 41 MORERA pairalfou seguida d'un canvi ventu­ rós gue vingué a consagrar definitivament la seva celebritat. És aquesta una de les d'en Morera per mi viscudes en èpoques més intimitat amb el Mestre, i força -dria estendre'm exposant-vos les impressions de si primera mà, po­ meves disposés La tornada d'en Morera, -de més temps, -després del calvari passat_a Madrid sense .assolir la representació de .important obra, .seus ens suggerí admiradors el ferm ballar per tots els la a seva més alguns-dels propòsit mitjans fins a de, tre­ aconse- 42 guir JOAQUIM la seva PENA aparició Cal traslladar-se a al nostre aquell temps Liceu., per a te-­ nir idea de les immenses dificultats que­ representava fer obrir les portes d'aquella. als compositors de la terra. El cèle-:­ empresari Albert Bernis, ëscarmen­ tat del que li havia esdevingut en algu-· nes compta-des ocasions anteriors (amb­ l'Henry Clifford, d' Albèniz, o Els Pi­ rineus, de Pedrell), oposava la més ferma resistència a acceptar les partitures dels; nostres músics. Per fi, després de pro-­ longades gestions i de mitjançar tota mena d'altes influències, foren vençuts, casa bre els obstacles que l'Empresa oposava, i. Empòrium acceptada més o menys a COll­ tracor. Mes, encara li esperava al Mes­ tre un altre calvari en els assaigs de­ l'obra, degut a la manca d'elements aptes: i la poca voluntat d'algun dels artistes., entrebancs que més d'un cop l'incitaren a'. tirar-ho tot a rodar. Gens no em costa­ ria d'amenitzar aquest passatge amb ben saboroses anècdotes de les escenes viscu-· des aquells dies. Mes, anant al gra. et 43: MORERA ENRIC és que hom aconseguí fer arribar la port, després d'haver estat repetida­ cert nau a ment rise de a naufregar, i de crec - justí- cia esmentar la intervenció ben decisiva. del ric pròcer barceloní i acèrrim liceísta En­ Collaso, com també la intelligent col-­ laboració i bona voluntat que hi posaren el famós mestre director italià Maschero­ Virgínia Guerrini, intèrpret de­ D'aquesta manera po­ ni i l'excellent contralt la qual fou una ben notable Ia part de Nurió. gué veure per fi el nostre Mestre realitzat el seu obra un somni pel gener del 1906, -i la fou acollida pel públic del Liceu èxit tan extraordinari com seva amb­ merescut. Its indubtable que la partitura d'Em­ pèriam. pot classificar-se entre la produc­ ció més sòlida i valuosa del mestre More­ ra i, especialment el grau duo de tenor i contralt de l'acte segon, conté pàgines. ben inspirades i revestides d'una orques­ tració mestrívola. La prova més contundent que pue .clo­ d'aquell èxit és que, arribant a, nar-vos vèncer els escrúpols i resistències de l'Em- -�-,-------------""---- 'presa 'envers' nyà a els nostres músics, s'Ma­ demanar immediatament 'a I'autor nova' òpera. I composta 'a corre­ euita, Ü era estrenada a I'àny següent l'òp�ia Br�nisèldaJ' ainb llibre de l'erudit .esci'iptcir.:Ar'tur' Masrièra, basat en una llegenda del comtat de Pallars, que havia reoolÍit el company d'aquell; en Josep­ Puigdollers. L'obra, m'olt atractívola, encaia :"qúe 'dè -riïenys solidesa i empenta qué Fà:nterior; té un fort '�aràet@i patriò­ tic tiJë ëngies�à' el públiê d'áquells temps una -de la�c8olidàiilat . una mare - mo; - que es kr' b'en 'popular'. 11e& aquests important'S, èxits artís­ que estima ï 'va Catàlana, especiahnent himne ';(La pàtria �s 'liiñ§pirat 'fics� -no mai» ,. hirñne � . , " ben poc profit iñáterial reportaren 'al, .seu autú.' En càrîvi, per aquella níatèix-a assaig de Tea: .èpò¿à 'tingué 't-rê ndc catalâ, Iné� ben lloc un altre xit que l'anterior. _lí�dÍêioIÎs _ fonamentat i 're(ú­ Eren �els organitzats pel Esp@ctaclès­ cèlebre" pintor <GraÏle�' eu: el' Tèat�e -Principal, i que :r::tés encert en la' tria' d�l .reper.tori i amb­ amo -----� ...-. ENRIC MORERA I �----- JULI VALLMITJANA EN UN CAU PER A LLUR ÒPERA DE GITANOS «TASSARBA» CONTEMPLANT UNA D c. " I, ENRIC esplèndids quals muntatges res no tres rar MOREIVA escènics, eñ" es-plallyia, aconseguiren merrforables els. du-» temporades, però, que malauradament acabaren per dësapa-­ .rèixer junt amb el seu promotor. _Allà és Motera assolí dós dels seus més. èxits populars, amp les comedietes. on en - grans líriques La reina vella j La -S_an1a Espino, en collaboraciô amb el _gran;_:.Gui_merà,_ obres de les quals no diré m�s per ésser assoliren UlI.-­ prou conegudes, puix que de nombre extra,.ordinari _representacions. Encara tornà ell- Morera a donar-nes, - - - '�en el- Liceu d es petites òperes o quadre� lírics en un acte, Tit/tina, llil?r_e cie Guí-. merà, i T'assarba, llibre de Vallmitjana , L'una i l'altra obtingueren uns èxits ben, apreciables, i pa-rticularment "que és una encertada en pintura la segona.¿ musical del quadre gi-tanesc, trobarem una important, evolució en la tècnica peculiar Gel compo-­ Un fragment <l'aquesta P!litítura" sitor. la Invocaii6-i Dansa -deLfoc, bell_a pàgina:[ órquestral� s'és pORularitzat:-el'! certs. els -con-: -46 JOAQUIM PENA No he d'oblidar tampoc el gran èxit obtingut pel nostre Mestre amb la partitura de Don Joan de Serrallonga, so­ bre el drama de Víctor 'teatral per Francesc buí la notable Balaguer, adaptat Pujols, èxit al qual contri­ interpretació del tenor Ven­ drell, aquí present. Mes els anys anaven passant i mal­ grat els repetits èxits que en Morera ob­ , 'tenia, aquests no eren prou per a portar­ E Ja- tranquillitat i el benestar indispensa­ 'bles, més que més, havent constituït ja feia temps una nova família. Per açò el seu esperit, sempre inquiet i somniador, 'tornà cercar a infondre-li la de nou la temptació sort d'anar a Amèrica, i tal dit tal fet, pel maig del I909 emprèn per tercera vegada el viatge a Buenos Aires, enyorant sens de joventut la fama, seva dubte les a seves aventures aquelles llunyanes terres, .a les quals- tornava ara carregat d'esposa i fills,' però també amb un bagatge artístic considerable, segellat amb els llorers de per prou per més grans illusions. a fer-li concebre les ENRIC capital del Plata, tal­ li esdevingué a la capital d'Es­ En trobar-se -ment com 47 MORERA a la panya, tot li eren afalacs i prometences, convertir-se en -que no arribaren mai a - realitats. pública Àdhuc el President de la Re­ li oferí la direcció d'un Conserva­ -tori Nacional que es proposava de fundar -:i per al qual encarregà al nostre Morera projecte d'Estatuts. Però transcorregué força temps sense -que el projectat Conservatori esdevingués realitat. Cap èxit no assolí tampoc el Fins Mestre en els afers particular-s. rel'últim intentà desesperat, -que, força els amb seu compte, -curs, organitzant pel ain - .pocs cabals que li restaven, base de les una compa­ prodúc­ -cions de més èxit, bo i afegint-hi la que aleshores acabava de compondre sobre lIn arranjament castellà de la comèdia -de Shakespeare, La feréstega domada. nyia d'òpera a seves _ obtingut per aquesta nova ::producció precipità la ruïna de la tempo­ L'escàs èxit .rada, deixant el -vera�ent nostre compromesa. músic en situació 48 JOAQUIM PENA L' Amèrica no fou per a ell tampoc aquesta vegada l'eldorado que ell s'havia. imaginat i, perdudes les darreres illu-­ sions, decebut més gue mai, resolgué qefi-· nitivament repatriar-se, i àdhuc per a po­ fer-ho li calgué recórrer a l' ajut de­ bons amics i compatrigtes. der 'd'això el riostre mava Ajùlllamé�t, A-ssabentat: del qual for­ part aleshores el. seu entranyable­ amic Ignasi IgI@siell, diós homenatgè que' tot 110 �s li organitzà arribat, tantost _reduís a un gran­ i p'er taf flors i violes, li· assegurà. passament decorós, nome­ nant-lo professor de:_1'Escola Municipal. de Música, de la qual li confià el� ense­ .nyaments ,cl1ha.¡:monia, contrapunt i COID-' posició. .Més tard fou ascendit a sots­ director de l� dit'! Escola, -i lli�rât d_e ple­ a..la tasca pedagògica ofici.a_l i particular ha transcorregut la darrera. època de "Ia, seva vida fins arriBar a Ta jubilació regla­ 'mentàriª"� D'aquesta faisó, voltat de la tranquil­ un .. Iitat ';at�ria} i de I'afecte espiritualdds,· catalans, corroborant-un cop més el popu= + • ENRIC adagi lar 49 MORERA «roda el món i torna al Borm, ha pogut en Morera âquests últims anys lliurar-se amb més tranquillitat i delit a .compondre un d'obres enfilall que tots deveu. tènir prou -ço no musicals present,. i per m'estendré més sobre aquest darrer període, per taldabreujar. * * * . Entre Ies característiques cabdals de les obres d'en Morera, tot sovint inspira­ popular, trobem general­ l'espontaneïtat, la claredat i la dre­ nebulositats ni divàgacions, la sense -tura, frescor d'inspiració i la ferma traça del En eUes és -teixit harmònic i orquestral. melò­ línia de la 'ben palès el preâomini -dica, sense la qual el Mestre 110 comprèn -des en la Musa ment la música. .a la I per torna, pàtria, aquell amor un .gran amor fervent i tan .arborat que ha estat la deu de les llors inspiracions. Creu en Ja música ha de brollar de la seves mi­ Morera que pròpia àni4 50 ma PEN'" JOAQUIM del per ço diu que si ell poble; estimés Tortament la pàtria catalana, sabria i si ho fes' hi com escriure, no. no man­ Sap admirar els, nous procediments tècnics, però no li in­ teressen ni arriben a commoure'l,.i el seu desideràtum consisteix a aconseguir el cària tota substància. màxim de l'emoció valent-se de la més gran simplicitat. La fecunditat del nostre eminent com­ positor ha estat verament prodigiosa, i per a donar-ne una exacta idea acabaré exposant-vos ció, acoblada fóra tascà de la produc-­ gèneres musicals, car llarga anar-pe esmentant, uu resum seva per massa obra per obra. Produccions teatrals: 50 obres, entre: les 'quals 6 òperes. Composicions simfòniques: 21. Música de cambra: 34. Misses: 2. Cançons no: 6S.- per a cant pla- ... _ Cançons populars catalanes, nitzades per a char: 28. _harmo­ ENRIC Chorals, poemes 51 MORERA i sardanes a veus mixtes: 35. Sardanes per a cobla: 56. Chorals harmonitzats á 4 veus: 60. Baixos per harmonitzar: 50. Reculi de cançons i ballets populars : 193· Tractat pràctic d'harmonia (publicat). Tractat de contrapunt (inèdit). Això dóna un total de 594 obres musi­ importants tractats pedagògics. formidable producciô qu� no crec que hagi estat igualada en quantitat per cap dels seus compatriotes. I per torna, eal es­ cals i dos mentar encara el gran nombre de deixe­ bles que en Morera ha denat a l' Art, la llista dels quals, encapçalada pel mestre Pahissa, fóra inacabable. Entre les darreres cançons del nostre Mestre n'hi ha moltes encara d'inèdites. N'és una mostra l'aplec amb què ens ha honorat permetent fer-ne acte. Es ['estreua tracta de dotze en Chorals­ aquest Invocacions compostos sobre poesies pa­ triòtiques del nostre paisà Vives Miret, 52 JOAQUIM PENÁ casualment antic ex-alumned' aquesta Es­ primera idea del Mestre havia estat la de fer-ne unes cola d' Art Dramàtic. cançons per a La infants, per tal d'anar-los familiaritzant amb la gloriosa història de Catalunya, i inflamant així d'amor a la pàtria llurs tendres cors. Mes, tantost començada la composició, l'autor s'adonà .que, ultrapassant els motllos de la sen­ :zilla cançoneta escolar, requeria el seu tre­ Per ball un desenvolupament més ampli. tal motiu cregué més escaient posar les paraules per ell glossades en llavis inspirats per un seny més madur i un cor de sentiments tan exquisits com el de la in­ .signe .que artista Concepció Badia d' Agustí, les donarà a conèixer tot seguit. ens * * *. I ara, per a finalitzar, admirat Mestre i vell amic del cor, perdoneu si amb aques­ tes mal girbades frases no he estât al ni­ vell gue .�- us mereixeu; ni he sabut trans- . ENRIC 53 MORERA I'auditori tota la grandesa de Ia personalitat artística, tota la vàlua metre a vostra de la "vostra formidable obra musical i patriòtica. Mes, permeteu-me que, fent-me intèr­ la pret del sentiment general, us expressi veure-us jubi­ llostra gran satisfacció en plena vigoria encara, havent tras­ passat la sétentena ple de salut i fortalesa, àdhuc servant aquell delit i aquella humor vostra llarga í que no us mancaren en la lat en vida, a canvi d'altres mancances. que- qualques voltes us han pogut des­ encoratj ar Confiant en eix esperit tan animós de què encara feu gala, vaig a gosar d'adre­ freturosa . çar-vos un prec: ara que tasca de feixuga guiu, seguiu produint de la us han deslliurat l'ensenyança, música i, se­ sense deixar de banda les cançons i les sarda­ la vostra obra nes, cerqueu de donar-nos més completa i definitiva, l'obra cimal ha. que ben ségur dueu arrapada temps al bell fons de la vostra ànima d'artista, Ara és l'hora, justament. Sinó, ernmi- -, 54 PENA JOAQUIM ralleu-vos en l'exemple talment tres: Wagner ens a dels grans Mes­ la vostra actual edat, meravellava infantant la seva ,. creació, la més pregona i sublim. l Verdi, quan arribava a' octogenari, ens I darrera zevelava encara un nou ::men fecundíssim 'seva obra més Brahms caire del seu nu­ produint Falstq,ff, refinada i exquisida. la I ja entrat a la vellúria quan "es lliurava de ple a plasmar en el penta­ era grama les seves creacions simfò­ grans niques. Cat 110 hi ha dubte que l'obra perfecta de les vegades, fruitdeIa ma­ és, les més duresa i de Per això de tota l'experiència una vida. demano, ep. bé de l'Art que -tant heu estimat i honorat, que amb la serenor i la calma d'una vida plàcida, us voltat dels afalacs- d'una família i de la veneració i l'afecte de admiradors, amorosa tants i tants de prepar-a -nos el vostre testament artístic tot i desitjant­ comenceu - VDS tr-es i oferiu als vos­ llarga vida l'obra compatriotes plena .i arrodoni­ la més - -da que, ultra rematar el grandiós munt ENR1C MORERA 55 creacions, faci acréixer, si possible, la forta admiració i -de les vostres -encara és la immensa estima que tots 11S portem, a filharmònics i com a catalans. ..com t , I' " I' ' , .' ,-' , PUBLICACIONS DE LA INSTrrUCIO DEL TEATRE' .. DE LA <i-ENERALITAT DE.CATALÜNYA :MEMÒRIES' ÒE SEclllrtARIA Fundació de l'Escala i cursos I9IJ a' .I9I4-ÏS· ,Curs I9I5-I6. Curs I9I6-I7. Cursos I9I7-I8 i Cursos I9I9-20 a' Curs I927-28. Congres i I9I8-I9' :I926-27. Ex-posiciá Internacional del Teatre ..del I929. Cursos £ùrsòs I928-29 'I934-3S a I93J-34. i ,I93S-36. ·"'1. '¥ .. e,' r BIBLIOtECA l'nA'l'RAL 1. ''2. N a�tsica, de J oau Maragall. : ,-- . J : _ Els germans Karamazow, .de Fedor, Dos­ �oiewski. Traducció de J. Millàs-Raurell. -,' ," .' I' I " I: ¡ Matilde d'Anglaiena, de .Ferran Solde­ (Premi de l'any 1922 de l'Escola d'Art: Dramàtic.) El paquebot «Tenacity», de Charles Vil­ 4. 3. víla. drac. Traducció de Carles Soldevila. i La rondalla del Tsar Saltan, de Puixkira 5. Bielski, amb música de Rimski-Kôrsakov., Traducció de 6. Joaquim Pena i K. Gousseff. La. vila invisible de Kítej, de V. J. Biels­ ki, amb música de Rimskí-Kôrsakov. Trádt1C­ ció de Joaquim gore. 8. Pena i R. El carter del rei, 7. f. Slaby. de Rabindranath Ta­ Traducció de F. Carner i Ribalta. La mare confident, de Marivaux. Tm-­ de Ventura Gassol. Egmont, de Goethe. Traduccíó de J oa­ ducció 9. quim Pena. ESTUDIS Primera sèrie Del" diàleg enla poesia medieval_c'atalana, per Lluís Nicolau d'Olwer. Les re-presentacions talla de França, El Teatre- de . teatrals als per Frederic la de ba­ camps Pujolà i Vallès. Ciutat, per Lluís_ Duran s Ventosa. Consideracions sobre les interpretacions dels: personatges de Shakespeare, per -M. Morera r Galícia. Molière Gual. la farsa. dels metges, _per Adrià, - La dansa per a El -popalor a com element de fou/tara­ l'actor català, per Aureli nacionalisme eft el Capmany, teatre, per Ventura. Gassol. sèrie Segona I. El teatro romántico español, per Joaquim. Montaner. 2. Un maestro de la per- Josep Rouirosa, Soler y escenografía: Francès. . 3. Temas de Historia del Teatro, per -Adrià. Gual. 4. Las Roma, per 5. 6. Grecia y­ en .. Estudios Congrés teatro vepresentaciones teatrales P Bosch i Gimpera. y comunicaciones, del Terc�r el antiguo­ Internacional del Teatre. La participación musical español, per Josep en Subírà. Contribución a la bibliograjia españoJ�. Shakespeare, per Anfós Par. 8. Vida de Shakespeare. per Anfós pgr. 7. de 9. L' estudi Ïie ta ciència del Teatre manya, per Hans Knudsen. 10. Assaigs diversos, a A-le�· (Exhaurit.) per Lluís Labarta., Pere Coromines, Manuel de Montoliu i J. Font., i Solsona. Tres conferències sobre «Teatre Rètros-:.­ II. pectius, per Josep Artis. de Barcelona al': I2. Teatres .partiéulars XVIII segle, 'per Francesc' Curet. De l'homenaige a Apel-les Mestres, -per 13. Manuel Marinel-lo i Joaquim Montero. 14. Semblança de Lleó .Artís. .. Fontova per Josep ' En Rossinyol que 15. -denci Bertrana. 16. Shakespeare .Esquerra. 17. Enric a [o he tractat, per Pru­ Catalunya, per Ramon Morera, per Joaquim Pena. A u to r _.�ro.IAT J.o.a..iSt.Il.1�� ....•........... _ _ Sígnatura .J1:.�.V.ll.l.," �/.b a:rJ.o.x.�.x:g,_ Tí tu 1 o �m:(.ü; . . · .. Registro I Número del I . S.�.A Fecha de - I Fecha de I -. BARCElONA �? 5.41... Reg .. C4�.3:V Sig. lJ:·�·� .�M. .Q.r.,.. r � .h .. . . .. A) �.V_U.L� C/G .. .. . .. Preu: 3 pessetes